52 



der sin vistelse utomlands stod han fortfarande i förbin- 

 delse med Asklund (56). 



I Finska konstföreningens samligar bevaras .en liten 

 med färgkritor tecknad porträttbild, som torde kunna 

 förläggas till 1814 eller 1815. Bilden visar en ung militär 

 i blå uniform en face vid ett bord, tecknande med kolstift 

 på ett papper, som ligger framför honom. Han intar en 

 otvungen ställning, gemytligt bredbent, och stöder vän- 

 stra handen mot knät. Den yfviga luggen sträfvar åt 

 alla håll och faller ner i pannan. Ur ett fylligt, bredt 

 ansikte blicka mot betraktaren halft undrande två tro- 

 värdiga ögon. Teckningen är säkrare än i Lauréus' tidi- 

 gare, målade porträtt, uttrycket lef vande och karaktärs- 

 fullt. Bilden saknar hvarje vägledande anteckning. Det 

 lilla formatet och den intima prägeln gifva vid handen, 

 att den är ett minne från en kamratlig samvaro, då Lau- 

 réus aftecknat sin modell under samtalets gång på två man 

 hand eller i ett sällskap af goda vänner. Uniformsrocken 

 saknades ej heller i de unga konstnärernas krets. Bildens 

 karaktär och typ leda tankarna till den tidigare omtalade 

 militären-konstnären, grefve Hjalmar Mörner, som, 

 efter att hafva deltagit i fälttåget i Tyskland 1813, i 

 hemlandet ägnade sig åt konstnärlig verksamhet. Och 

 jämför man teckningen i Ateneum med tillgängliga por- 

 trätt af Mörner, känner man sig öfvertygad om, att den är 

 ett porträtt af den spirituella dilettanten och älskvärda 

 slarfvern, men samtidigt goda kamraten Hjalmar Mörner, 

 som Lauréus också senare i Rom var intim vän med. 



Porträttet af Ulrika Emerentia Asklund (öfverste- 

 löjtnant G. Silfversvärd, Stockholm) är måladt kort förrän 

 Uauréus lämnade Sverige. Ulla Asklund, som sedan blef 



Bidrag t. känned. af Fini. 



