69 



Stockholm), har Lauréus framställt en lif fullare och pi- 

 kantare situation. I fönstret ses denna gång en barhalsad 

 och bararmad ung kvinna med en grönsakskorg i den ena 

 och ett ljus i den andra handen och en gammal man, som 

 lutad .öfver hennes axel tänder sin pipa vid eldslågan. 

 Han håller sin högra arm om den uppskrämda flickan 

 och genom en glugg till vänster tittar en ung man i smyg 

 på dem. Flickan och den närgångna åldrige beundrarens 

 anlete äro belysta af ett ganska starkt rödaktigt sken 

 från ljuset, som låter hennes röda schal och lif, den blå 

 kjolen och mannens bruna dräkt framträda i klara färger, 

 medan bakgrunden, där i en öppning mörkblå himmel 

 och träd skönjas, förblir i dunkel. 



Den traditionella fönsterinramningen, som spelar en 

 så stor roll hos Lauréus — liksom i Dous konst, — är 

 stundom bortlämnad och de små taflorna framvisa i 

 bröstbild eller halffigur, i profil eller halfprofil en gammal 

 man eller kvinna ätande med sked ur en spilkum eller 

 läsande i en bok, med eller utan ljus. Gubben sitter t. ex. 

 stödd mot sin käpp med pipa och tidning (Norrköpings 

 museum; 1812, direktör G. Fredriksson, Stockholm), 

 gumman åter undersöker t. ex. något föremål, som hon 

 håller intill ljuset (grosshandlar L. Österlind. Stockholm). 

 Också kan det vara en ung flicka med blomsterkorg (stats- 

 rådet E. Aspelin-Haapkylä, Helsingfors) eller med en 

 fruktkorg (1814, dr. K. E. Linden, Helsingfors) eller håller 

 hon i ena handen ett ljus och i den andra en strumpstick- 

 ning (direktör G. Fredriksson, Stockholm) eller ett bref, som 

 hon intresserad läser (direktör G. Fredriksson, Stockholm). 



Bakgrunden är neutral eller en skisserad interiör, 

 antydd t. ex. genom ett bord, mot hvilket figuren stöder 



Nat. o Folk, H. 75, N:o 2. 



