73 



torp, Skåne). En omsorgsfullt utmejslad karaktärsbild 

 med fint genomförd belysning är en interiör med spinnande 

 gumma (1814, direktör G. Fredriksson, Stockholm). En 

 hopsjunken och skrynklig gammal kvinna i rödt lif och 

 grå, blårandig kjol, med hvit duk på hufvudet och scha- 

 lett kring axlarna spinner mödosamt sitt garn. På bordet 

 bredvid står katten krum och lyss till hjulets surrande. 

 Från ett stort, till hälften förtäckt fönster till vänster 

 strömmar ett varmt dagsljus in, och till höger i bakgrun- 

 den ses en öppen spis med gryta på eld. En annan målning 

 med synnerligen känsligt genomförd eldbelysning är en 

 liten duk: gumma lärande en liten flicka att läsa (direktör 

 G. Fredriksson, Stockholm). Den jovialiskt plirande 

 kvinnan i röd jacka och hvitt förkläde, sitter vid ett bord 

 med ett brinnande ljus. Hon håller en bok och pekar med 

 en strumpsticka på texten; en liten ljuslockig flicka i gul 

 klädning står bredvid henne och stafvar under det hen- 

 nes finger följer pekstickan i boken. På andra sidan bor- 

 det står en stol med ett löst ditkastadt, rödt kläde. Man 

 fäster sig särskildt vid belysningseffekterna på det lösa 

 tyget och på gummans förkläde, varmt rödaktiga på de 

 belysta ställena och blåaktiga i skuggorna. 



Ett gemensamt drag genomgår de hittills berörda ar- 

 betena. En ytligt allmängiltig människoskildring eller 

 också vissa ofta upprepade karaktärstyper återkomma 

 nämligen och sammanhålla dem till en grupp. An är det 

 penning växlare, lärda, åldringar, än åter gummor, såsom 

 den fryntligt jovialiska och den magra rynkiga. De äro 

 utan tidsfärg och individualitet och kunde lika väl höra 

 hemma i 1600-talets Holland som i Stockholm på Lauréus" 

 egen tid. 



Nat. o. Folk, H. 75, N:o 2. 



