'.Il' 



flammande skenet och rökens tjocka hvirflar (Ateneum 

 och Universitetets ritsal, Helsingfors o. a. ställen). 



Samma konstnärliga mål och medel bestämma karak- 

 tären i flere taflor — för det mesta af tidigare datum — 

 med allmoge, rastande vid en stockeld i landskap, t. ex. 

 Folk och kreatur vid en eld framför ett torn (Uppsala 

 universitet) och Skärgårdsfolk vid eld på stranden (1810, 

 Ateneum, Helsingfors). Eldskenet är utbredt öfver nästan 

 hela målningen, som är hållen i en brun ton utan lokal- 

 färger. Den måleriska effekten ligger enbart i nyanserin- 

 gen af det röda skenet och i motsättningarna häremot, de 

 mörka skuggorna. 



Romantikern i Lauréus sökte likväl också andra ut- 

 tryck för sina stämningar och fantasier än det rena eld- 

 skensmåleriet. Tidigare hafva vi omnämnt en liten tafla, 

 tvänne unga damer läsande ett bref, där interiören är ut- 

 bytt mot den grönskande bersån i en park. Och han har 

 komponerat talrika figurscener i landskap eller landskap 

 med figurstaffage, huru man nu vill kalla dem allt efter 

 den större eller mindre roll landskapet spelar. Bestämda 

 vyer och naturaf bildningar förekomma icke. Vi känna 

 endast en landskapsmålning, som Lauréus utfört efter 

 naturen, det redan nämnda svedjelandet (utst. 1808). 

 Ej heller det är således ett porträttlandskap utan en 

 eldstudie. 



För tidens natursvärmeri var verkligheten prosaisk 

 och okonstnärlig. Man sökte i landskapet framför allt 

 känsla och stämning, såsom redan tidigare Elias Martin 

 hade gjort. Man ville i tanken förflyttas till en fantasiens 

 idealare värld. Påverkad af Fahlcrantz och efter den typ 

 vi känna från dennes poetiska naturmålningar kompo- 



Bidrag t. känned. af Fin]. 



