108 



ligen blott tableaux de genre samt mindre historiestycken af 

 holländska och flamländska mästare. Här äro flere af Te- 

 niers, ganska vackra, tvänne af Brekelenkamp, den ena en 

 fiskare, som talar med en gubbe (!) vid en spinnrock, den 

 andra i samma smak. Af van der Werff äro här flere mycket 

 fini målade, af Schalcken tvänne som ej äro särdeles. 

 Så, mycket mera briljerar ett stycke af Gerard Dou, före- 

 ställande en skolmästare, omgifven af flere unga personer 

 och barn. Tvänne ljus och en lykta upplysa scenen, och 

 är det det bästa eldstycke jag sett, vida öfverträffande 

 Schalcken. Också är denna tafla väl soignerad uti ett 

 enkom därtill gjordt skåp af mahogny med glasdörr, som 

 bevisar att man sätter värde därpå. — Af Jan Steen är 

 här isynnerhet en ganska vacker tafla, föreställande en 

 hop barn, som erhålla små skänker af sina föräldrar om 

 julen. Det finns uti denna tafla mycken expression. 

 Af Wouwermans äro här många af hans första — äfven 

 af Lingelbach». 



I Brentanos privatsamling, som Lauréus fick se genom 

 den ofvannämnda Laurins förmedling, fanns ett helt 

 rum med målningar af samtida mästare, af hvilka han 

 framhåller endast en duk »i Berchems genre af Ommeganck 

 i Paris». 



Innan Lauréus lämnade Amsterdam var han inviterad 

 på middag hos Laurin, »där svenska ministern samt 

 konsuln utom några andra herrar voro, och satt man 

 till bords från klockan 5 till 8, fördrifvande tiden med 

 att äta en hel hop dessert och lappri. Men goda viner 

 uppmuntrade en emellanåt. Kaffe dracks strax på maten, 

 och man lagade sig hem klockan %10». Lauréus var nöd- 

 sakad att för den fina tillställningen lägga sig till »svarta 



Bidrag t. känned. af Fini. 



