134 



dåliga. Det är mycket ondt om sådant nuförtiden, och 

 hade jag förut vetat detta samt mycket annat, sa hade 

 jag visserligen stannat kvar i Paris, hvilket varit klokare 

 i flere afseenden. Men dä man beständigt hör talas om 



Italien såsom ett paradis, och där man till pä köpet skall 

 både lefva och fä allting för intet, sä kan man väl ej annat 

 än bli litet nyfiken samt tro att åtminstone något af detta 

 prat måste ha grund. Först af erfarenheten får man se 



att här icke är bättre än annorstädes, och beträffande bil- 

 ligheten, så lefver man här icke för ett öre billigare än i 

 Paris. Xu började också den tiden, som i Rom är ganska 

 besvärlig, nämligen hettan. Juli. augusti och halfva sep- 

 tember voro värst, med en kontinuerligt brännande sol 

 utan den minsta molnfläck. Intet kunde man gå ut och 

 intet kunde man företaga inne. Mycket folk voro sjuka 

 och däribland Byström. Hettan slutades ändtligen med 

 starka åskor och regn. Därpå blef det liksom sommar på 

 nytt och med en tempererad och behaglig luft. Jag har 

 ännu sett ganska liten del af Roms märkvärdigheter. 

 livaribland de vackra ruinerna väl förtjäna rummet bland 

 de första. Af konstsamlingar finnes ett stort förråd men 

 spridda, och det kostai tid och pengar att se dem. Till de 

 publika samlingarna har inan i Paris mycket lättare till- 

 gång, utan ett runstyckes afgift. Men om allt detta kan 

 visst Hasselgren ge mycket bättre beskrifningar än jag.» 

 I Rom fanns före Lauréus en hel koloni af landsmän, 

 h vilka s högkvarter var Byströms präktiga Villa Malta 

 på Monte Pincio. i närmaste gramiskap till den franska 

 akademien, som var inrymd i Villa Medici. Hjalmar Mör- 

 ner. L. H. Roos. L. J. von Röök. Gustaf Söderberg och 

 tecknaren K. J. Lindström utgjorde stamtruppen. Snart 



Bidrag t. känned. af Fini. 



