141 



konstnärliga sträfvanden hade många direkta berörings- 

 punkter med Lauréus. 



Såsom vi ofvan erfarit, voro Lauréus' första intryck af 

 Rom långt ifrån de bästa. I sin ensamhet beklagade han 

 bittert att Fahlcrantz påtänkta romresa icke blef af, 

 och han väntade otåligt på Anckarsvärd, som dröjde i 

 Florens, samt på Fogelbergs ankomst från Paris. Icke 

 blott ensamheten tyngde hans sinne. Allting var mer eller 

 mindre på tok. »Färger äro här sämre och dyrare än i 

 Stockholm», skref han till Fahlcrantz (108), »och man har 

 mycket göra att få till sitt nödvändiga behof, samt måste 

 hjälpa sig utan somliga eller af sämre sort. Taflor ser 

 det äfven smått ut med. Tiderna äro numera ej desamma 

 som då Hasselgren var här, under krigstiderna, då inga 

 engelsmän samt andra främmande kunde komma hit. 

 Nog säljas här gamla taflor hvar onsdag på ett torg tillika 

 med matvaror etc, och för att göra dem glänsande srnör- 

 jar man dem med strutto, som är detsamma som fläsk- 

 flott på svenska, men jag har ännu ej sett en bland dem, 

 som jag ville ha till skänks. Om Bror kommit hit så hade 

 Bror säkert fått sina taflor, föreställande vyer härifrån 

 mycket bättre betalade än hemma. Men då hade också 

 en längre tids vistande här varit af nöden samt ännu 

 därtill en konst, som här brukas, nämligen att muta och 

 ligga inne med en viss sort folk, som beständigt stå på lur 

 efter resande och äro tillreds med sin tjänst, antingen 

 som lärda och visa märkvärdigheter eller som konnässörer 

 och föra till artisterna eller ock skaffa h-r eller andra 

 nöjen, allt efter omständigheterna. Denna konst lär 

 hjälpa mera än talent.» Han ångrade att han hade lämnat 

 Paris, och missräkningen lade bäska ord i hans mun. 



Nat. o. Folk, H. 75, N:o 2. 



