152 



Värnanäs, och Stockholms högskola), En cocomeraio eller 

 vattenmelonförsäljare (1820, dr. A. Pettersson, Uppsala) 

 och En giuncatore eller surmjölksförsäljare (1821, Akade- 

 miska föreningen, Lund). »Escrivano publico, Lettere, 

 Memoriale e Scritture» står på den också för analfabeter 

 lätt igenkännliga skylten vid skrif vårens bord, där han 

 sitter på Piazza Montanara och tillhandagår sina kunder, 

 hvilka för tillfället utgöras af tvänne kvinnor, dikterande 

 ett bref. På den ena af de två varianterna, den i Stockholms 

 högskola, ses till höger i förgrunden en karl och en kvinna, 

 hvilka betrakta scenen. På den andra äro de åter utbytta 

 mot tvänne rökande pojkar, som sitta på grönsakskorgar, 

 medan till vänster längre mot bakgrunden syns en grön- 

 saksmånglerska framför en kyrka, hvars tornspira af- 

 tecknar sig mot himmeln. ■ — I ett gathörn, bakom sitt 

 bord med vattenmeloner och andra frukter står il coco- 

 meraio och köpslår med ett arbetarpar. Kvinnan, i na- 

 tionaldräkt, känner prof vande på frukten, som han räcker 

 henne, och en liten flicka, som försiktigt håller i moderns 

 förkläde, ser intresserad på läckerheterna. Det är afton 

 och i fonden af det i mörker försvinnande gatuperspektivet 

 ses en dunkel himmel med månbelysta moln, medan 

 scenen i förgrunden upplyses af en oljelampas fladdrande 

 låga. Ljuseffekterna i den fritt komponerade, men väl 

 af vägda figurgruppen äro ypperligt observerade och visa 

 känsliga valörer, t. ex. i mannens hvita skjorta med gul- 

 aktiga ljuspartier eller i den friska hudfärgen. De lysande 

 röda frukterna mot grönsakerna och kvinnans brokiga 

 dräkt bilda ett friskt men väl sammanstämdt färgackord. 

 Rörelsen är lyckligt träffad, särskildt i den lilla flickge- 



Bidrag t. känned. af Fini. 



