154 



köpings konstmuseum bevaras en mindre, skisserad duk 

 med samma komposition, och advokat. F. Morsing i 

 Stockholm äger af det lilla barnet allena en oljefärgsstudie 

 på papp, som är signerad och daterad 1821. Denna detalj- 

 figur är icke ett löst utkast utan en fint observerad och 

 kärleksfullt utarbetad modellstudie, som i sin realistiska 

 hållning väl återgifver det i blotta linnet klädda barnet, 

 med rödblommiga kinder och knubbiga armar och ben. 



Delvis samma karaktär som i Vingårdsmannens familj 

 möta vi i en oljefärgsskiss på papper till en interiörscen, 

 En munk samtalande med två kvinnor (statsrådet E. Aspe- 

 lin-Haapkylä, Helsingfors). Det är en brun undermålning 

 med endast angifna ljuseffekter och flyktigt insatta färger 

 i figurerna, men den flott skisserade teckningen är träf- 

 fande uttrycksfull, t. ex. i den sittande, hopsjunkna gamla 

 munken, eller den unga kvinnan, som lutad mot en byrå 

 står försjunken i lyssnande. 



Lauréus' kärlek till måleriska belysningar hade under 

 hans tidigare konstnärsbana nog så ensidigt resulterat i 

 framställningen af pittoreska eldskenseffekter. Hans då 

 ännu ytterst begränsade teknik och bristande förmåga 

 att behärska andra uttrycksmedel, än dem han lärt af 

 sina direkta förebilder, hade säkert medverkat till att 

 han höll sig inom en så trång ram. Det framgår också af 

 hans ganska misslyckade försök att återgifva solljuset i 

 Svenskt landskap med åkande bondfolk (1812). Redan af 

 de hittills nämnda italienska målningarna finna vi. 

 att han med sin senare förvärfvade teknik i Rom också 

 förstod att i sin konst utveckla nya måleriska egenskaper 

 och rikta den med måleriska motiv af nya och omväxlande 

 slag. Särskildt den nämnda taflan med en Munk i en till 



Bidrag t. känned. af Fini. 



