156 



utgöra mobilierna. Till höger i förgrunden ses en spis 

 med gryta på glöd. Vid en pall sitta två män ifrigt syssel- 

 satta med kortspel. En tredje står och följer gestikule- 

 rande och rådgifvande med spelet. Hvalf gången, som är 

 perspektiviskt återgifven. så att den ena hvalfbågen af- 

 tecknar sig bakom den andra, öppnar sig emot en gata i 

 bakgrunden, hvarifrån ljuset faller in. Intet direkt solljus 

 kommer in i den halfskumma gången utan en reflexbelys- 

 ning från en bländande ljus husvägg på andra sidan gatan. 

 De successiva öfvergångarna från det starka skenet på 

 murytorna närmast öppningen till de allt svagare belysta 

 partierna af interiören mot förgrunden, afbrutna af hvalf- 

 bågarnas djupare skuggor, hafva erbjudit konstnären 

 tillfälle att utveckla hela sin förmåga i tolkningen af 

 ljusfenomen. Ett varmt och mättadt ljus fyller hvalföpp- 

 ningen i fonden. Rika växlingar i de grå murytornas 

 genomskinliga halfdagrar göra mellanpartierna måleriskt 

 lifliga, medan skuggorna hvila tyngre kring förgrundens 

 föremål. Det skiftande spelet af ljus och skugga på figu- 

 rerna och mobiliernas talrika små ytor fyller bilden med 

 lif . De komplicerade ljusreflexerna omspinna allt, de äro 

 kompositionens egentliga innehåll, människofigurerna och 

 föremålen endast underlag för deras lek. 



I interiörer från osterior har Lauréus likasom i redan 

 nämnda tailor framställt folklifsscener i dagsljus eller 

 eldsbelysning. An är det en bergsbo, som betalar räk- 

 ningen åt värdinnan (Lauréus-utställningen 1824) eller 

 kortspelande arbetare (bokhandlar J. K. Lindstedt, Hel- 

 singfors), än drickande och samtalande allmoge (Cygnaeus' 

 galleri. Helsingfors; Ateneum, Helsingfors) eller en gatu- 

 sångare, som med sin sång till guitarr underhåller gästerna 



Bidrag t. känned. af Fiol. 



