L57 



(källarmästar A. Halbier, Stockholm). De flesta äro lätta 

 skisser, ofta lifliga och glada. Somliga skildra scener 

 med talrika figurer. I andra är det endast två eller tre 

 personer. Också ett par utförda målningar med motiv 

 från osterior finnas. 



Il pecoraio (1822, direktör G. Fredriksson, Stockholm; 

 statsrådet E. Aspelin-Haapkylä, Helsingfors) visar en 

 gammal fåraherde i lång slängkappa och med staf i hand, 

 som på stående fot tömmer ett glas vin i en enkel osteria. 

 Han står invid ett bord, där en man stoppande sin pipa 

 sitter i samspråk med en ung kvinna. I bakgrunden ses 

 en stor vintunna och diverse andra föremål. Belysningen 

 är dagsljus. 



Den tafla, som kronprins Oskar under sitt besök i 

 Rom 1822 köpte och som redan då var färdig, är en stor 

 osteriainteriör (hertig Nikolai Leuchtenberg, St. Peters- 

 burg). I en större lokal, delad af hvalf bågar, är talrik 

 allmoge församlad i skilda, lifliga grupper. Till höger i 

 bilden befinner sig en större grupp kring ett bord. En sit- 

 tande man serverar vin åt en stående ung kvinna, som 

 en annan kvinna noga följer med sina blickar. Trenne 

 fåraherdar stå på hvardera sidan om dem. Till vänster i 

 förgrunden kring en kolpanna sitta en rökande man och 

 tvänne kvinnor, af hvilka den ena håller ett spädt barn i 

 sin famn, medan en liten gosse står vid hennes sida. 

 En stående man deltar i deras samtal. Genom en hvalf- 

 båge synas i bakre delen af lokalen gäster kring ett bord 

 och mot fondväggen en hylla med flaskor och glas, öfver 

 hvilken hänger en madonnabild med en brinnande lampa. 

 Den aflägsnare delen af osterian är starkt upplyst af en 

 taklampa. Förgrundsgrupperna belysas af den låga kol- 



Nat. o. Folk, H. 75, N:o 2. 



