206 



af ett sällskap, som kallar sig Les Amis des Arts, och gör 

 mycket godt för konsterne, beträffande taflan kan jag 

 ej säga annat än att den utvisade mycken möda och 

 besvär. Här finns många Landskapsmålare som äro i 

 stort rop, såsom Bertin, Bourgeuis, Tiénon m: många 

 flere, men ännu härtils har jag ej annat sett af dem än 

 hvad vår vän Cederholm skulle åstadkomma om han med 

 färdighet kunde handtera penseln, likväl har jag ännu 

 sett för litet för att wåga påstå att här aldeles ej finnes 

 någon sådan som duger i denna genre. Expositionen skall 

 wäl ändteligen i det närmaste wisa, hvad som kan finnas 



■ Xergard talade stort om en af deras första och största 



landskapsmålare som nyligen dött och hetat Walenciennes. 

 Han visade mig på att gå se på de saker som såldes på 

 auktion efter denne och som därföre exponerades förut; 

 något flat blef jag dock att där ej finna annat än några 

 porte feuiller med ganska torrt och magert ritade wuer 

 efter naturen samt några taflor och påbörjade dukar som 

 mycket liknade de fordna månskens styckena af wår 

 Lemoine. Det är möjligt att han ej hade qvar något 

 af sina goda arbeten; men det såg likväl ut som han skulle 

 gjort sin masta reputation därmed att han skrifvit en 

 tjock lunta om perspektiven, med hvilcket arbete det 

 äfven ser något ösannoligt ut att en god målare kunde 

 nöta sin tid. Äfven hade han hopsamlat snäckor, stenar, 

 upstoppade markattor och foglar etc: etc:- — Xergård har 

 vist gjort mig mycket nytta och nöje i diverse små saker, 

 hvilcket är af stort värde för en främmande som jag utan 

 bekantskaper men beträffande hans konstkännedom wet 

 jag ej hwad man skall tänka. Beständigt ser man honom 

 mitt bland sina goda ritningar komma fram med den 



Bidra? t. känned. af Fini. 



