■»•> 



väl som jag erfarit hurusom då man läst eller hört beskrif- 

 ningar om märkvärdigheter, man stundom gör sig en idée 

 om dem i inbilningen vida öf vert räf fände och större 

 än verkligheten sedan befinnes, och hvaraf man ibland 

 blir nästan litet flat när man någongong får se föremålet. 

 Men med desse alpiske berg förhöll det sig icke så, jag 

 fant dem mycket öfver hvad jag någonsin kunnat före- 

 ställa mig. Vi rastade litet däruppe och besågo i hast 

 klostret. Om det gick longsamt upföre så bar det så 

 mycket fortare utföre, och vagnen rullade i traf på af 

 Fransoserne murade goda vägar i sick sack som på andra 

 sidan, men att se utföre åt sidan fordrades godt hufvud, 

 som man säger, hälst vände man sina blickar åt andra 

 sidan fast de där mötte blott liksom en lodrät mur af 

 berg. Man kade emellanåt utsigt af Italien. Om 

 qvällen anländes til lilla staden Susa, som ligger för- 

 träff eligen vid foten af berget, men ännu ganska högt. 

 den är omgifven af de vackraste träd och skogar, ström- 

 mar, bråddjup, vattenfall och ruiner etc: samt vackra 

 fabriquer i Italiensk stil. — Dagen derpå om morgonen 

 hade vi ännu vackert, men snart kommo vi in i det platta 

 Piémont. Landet jämt som ett bord, träden i räta rader 

 mitt uti säden samt vinranckorne i f estoner från ena trädet 

 til det andra såsom i den sirligaste theaterdecoration. Ett 

 härligt landskap för magen, men föga för penseln. Vi 

 anlände nu til Turin en vacker stad vid den stora Po 

 strömmen, på hvars andra sida höjder med vackra byg- 

 nader och kloster, från promenaden längs stranden af 

 floden har man en förträffelig utsigt af Schvits i lointain, 

 liksom i himmelen mellan molnen. Vi rastade där åter 

 par dagar men sågo intet märkvärdigt för konsterne. 



Bidrag t. känned. af Fini. 



