223 



En tafvelsamling skal H:s Maj:t ha men den är i de ram 

 han sjelf bebor och sällan tilgänglig. — Resan fortsattes 

 vidare genom Alexandria, Piacenza, Parma, Reggio, Mo- 

 dena och Bologna, märkvärdige och vackra städer, men 

 af hvilcka vi ej mycket kunde få se emed: i dem föga uppe- 

 höll gjordes. Landet stundom något varieradt, men ändå 

 icke annat att säga om än utmärkt bördigt. Men efter 

 Bologna fingo vi åter en pittoresk natur uti Apenninerne, 

 som nu räckte i 2 dagar att öfver stiga. De äro dock 

 hvarcken så höge eller så majestätiske och rikt omväxlande 

 som Alperne. De äro mast af en grå leragtig stensort eller 

 lafva, faseligen monotona och ödsliga, samt til det masta 

 helt kala. Snög visade sig äfven där på afstånd och högre 

 upp. Af Salv: Rosa ser man ofta landskaper i denna stil. 

 Vi kommo ändtel: öfver dem och utföre til Florens d: 12 

 maj. Vi hade där mycket saker i konstvägen att bese; 

 men hvarom jag nu måste upskjuta til en annan gong, 

 Naturen däromkring är ganska vacker — vår Baron blef 

 så intagen af sällskapet där hos Svenska ministern att han 

 beslöt stanna qvar; men jag som ej hade hvarcken tid 

 eller pengar att dépensera onödigtvis, måste fortsätta 

 resan efter 10 dagars uppehöll därstädes, och oagtadt 

 alla nu kommo ifrån Rom af frugtan för hettan och sjuk- 

 domar. Också ficks ej resesälskap af flere än en liten 

 t j ocker handlande, oagtadt vagnen var för 6 personer 

 invändigt utom flere utanföre. På 5 dagar gick den resan 

 för sig lyckl: och väl, och inga röfvare syntes fastän den 

 lille handlanden stoppade sitt guld i sina stöflor samt 

 bäfvade när någonting rördes på afstånd. Ju mer man 

 aflägsnades från Florens ju fulare och ödsligare blef landet 

 bestående til det masta af kala opittoreska berg samt 



Nat. o. Folk, H. 75, N:o 2. 



