245 



79. En väl plägad man, hvilken sent på kvällen hemföljes 

 af sin dräng med lykta. Fonden en vy af Österlånggatan. A. u. 

 1809. 



80. En man, som visar en camera optica för en samling af 

 folk. Scenen Stork yrkobrinken. A. u. 1809. 



81. Ryttare, som tvinga en bonde att visa sig vägen med fackla. 

 Nattstycke. A. u. 1810. 



82. Bergigt landskap med figurer. A. u. 1810. 



83. En flicka, med ett ljus i handen, betraktande en skjuten 

 hare och några fåglar. A. u, 1810. 



84. En trumslagare, förd från krogen af sin hustru. A u. .1810. 



85. En skomakare. A. u. 1810. 



86. En dalkarl, som sågar ved vid lykta. A. u. 1810. 



87. Scen ur skådespelet Johanna Montfaucon. Philip räddar 

 riddaren Adelbert ur fängelset genom en underjordisk gång, 

 (4 akt, 6 scen). A. u. 1810. 



88. Scen ur Kuno von Kyburgs lefnadshistoria, (II del. sid. 

 94). A. u. 1810. 



89. Graf gr äf vårens syn. „En scen ur Röfvaranföraren Ma- 

 zarinos lefverne. Mazarino hade vid en by Gregorienthal ihjäl- 

 slagit sin förmente fiende och förföljare, slavoniern Demeter, 

 som på samma ställe sedan blef begrafven; men som denne icke 

 dessmindre skall flere gånger visat sig för honom, beslöt han att 

 tindersöka dess graf; gick därför till dödgräfvaren om en natt, 

 och öfvertalade denne att öppna grafven, hvilket skedde, hvarpå 

 Mazarino, med en lykta i handen, nedsteg, lyste den döde i ansik- 

 tet, och igenkände i hans förställda ansiktsdrag den skjutne 

 slavoniern, då i detsamma en röst ropade: 'Lämna de döda i 

 fred!' " (II del. sid. 37). A. u. 1810. 



Nat. o. Folk, H. 75, N:o 2. 



