Rostsvamparnas morfologi. 



(G-äller närmast de finska arterna.) 



Samtliga kända rostarter hafva ett strängt parasi- 

 tiskt lefnadssätt d. v. s. de kunna komma till full ut- 

 bildning endast på lefvande växter och i detta fall en- 

 dast på Kärlkryptogamer, Gymnospermer och Fa- 

 nerogamer. 



Rostsvamparnas mycel eller med andra ord deras 

 vegetativa delar utgöras af fina, ledade och förgrenade 

 hyfer, hvilka i de allra flesta fall växa intercellu- 

 lar t d. v. s. emellan värdväxtens celler. Sin näring er- 

 hålla de från värdväxtens väfnader genom korta och 

 på olika sätt utbildade grenar, haustorier, hvilka 

 tränga sig in i cellerna och småningom utsuga dessa. 

 I få fall växer mycelet regellöst genom cell till cell el- 

 ler är med andra ord intracellular. 



I de flesta fall är svampens mycel lokaliseradt 

 d. v. s. mycelet är begränsadt och sträcker sig föga ut- 

 öfver den punkt, infektionspunkten, hvarest parasi- 

 ten inträngt uti värdväxtens väfnader. Den del af väx- 

 ten, som är genomväfd af svampens mycel, är stundom 

 på olika sätt vackert färgad. Många svampar hafva ett 

 mycel, som genomdrager en större del af den rostsjuka 



