13 



celium. Från h var je cell i promyceliet utväxer genom 

 en enkel utstjälpning af cellväggen en kort och fin gren, 

 sterigm. Denna tillsväller i sin spets och här samlar 

 sig cellens innehåll bildande en sporform, som kallas 

 s por i die. H var je promy celium bildar således i regeln 

 fyra sporidier. Då en dylik sporidie hamnat på lämp- 

 lig värdväxt, gror den och gifver upphof 

 åt en ytterst fin svamptråd, som tränger 

 in i värdväxtens väfnader antingen genom 

 klyföppningarna eller genom att direkt 

 borra sig genom öfverhuden. Småningom 

 bildas af denna svamptråd i värdväx- 

 tens väfnader ett nytt mycel, som i sin 

 tur gifver upphof antingen åt en teleuto- 

 sporform eller någon af de nedanför till 

 tals kommande Pyknid- iE c i die- eller 

 U r e d o - formerna. 



Hos det stora släktet Puccinia (fig. 2) 

 bildas teleutosporerna på samma sätt som 

 hos Uromyces, blott med den skillnad, att i 

 hvarje hyfspets uppstå två sporer. Då dessa 

 sporer helt och hållet uppfylla den utvid- 

 gade hyfspetsen och ofta starkt afplattas 

 emot hvarandra, ser det ut, som hade man 

 för sig en enhetlig, af tvenne celler sam- 

 mansatt spor. Detta har äfven gifvit anledning till det 

 i och för sig fullkomligt oriktiga sättet att beteckna 

 PwmVna-sporerna som tvåcelliga gentemot Uromyces- 

 sporerna, som kallas encelliga. En Puccinia-spor är, som 

 af det sagda framgår, helt enkelt en af tvenne sporer 

 sammansatt sporsamling. Den falska benämningen «två- 

 cellig spor« har dock vunnit sådant burskap i alla kul- 



rig. 2. 



Groende te- 

 leutospor af 

 släktet Puc- 

 cinia. Om- 

 kring 400 

 gånger för- 

 storad. 



