IG 



innanför liggande, ännu icke fullt utbildade sporsam- 

 lingarna eller «sporerna«. Hvarje hyfkrans med sina 

 innanför varande element är en enkel sporhop. Då 

 dessa ofta äro ytterst små, kallas de mikrohopar. 

 Flera mikrohopar äro vanligen tätt packade intill hvar- 

 andra och bilda då en sammansatt sporhop. 



Hos släktet Oymnosporangium bil- 

 das teleutosporerna som hos Puccinia, 

 men med den skillnad, att sporernas 

 skaft äro synnerligen långa och i vat- 

 ten starkt uppsvällande, så att spor- 

 hoparna få utseende af stora, rödgula, 

 geléartade massor. Dessa förekomma 

 hos oss endast på vår vanliga en (Ju- 

 niperus). 



Släktet Cronartium (fig. 5) är ut- 

 märkt därigenom, att de tunnväggiga, 

 encelliga teleutosporerna äro samlade 

 i mot värdväxtens blad- och stam- 

 yta vinkelrätt ställda, hårliknande, små pelare. De en- 

 skilda sporerna äro med sin längdaxel ställda i pela- 

 rens längdriktning och med hvarandra fast förenade. 

 Hvarje spor gror med ett typiskt, fyrcelligt promycelium. 

 Hos släktet Chrysomyxa (fig. 6) bildas af hvarje 

 hyf, som motsvarar de sporbildande hyferna hos Puc- 

 cinia, 2 — flera, radställda, hyalinväggiga, en-celliga 

 sporer. Hvarje «teleutospor« är således hos detta släkte 

 en två — flercellig sporsamling, som till det yttre skil- 

 jer sig från de vanliga hyftrådarna främst genom sin 

 större tjocklek. Från hvarje «cell« utväxer vid gronin- 

 gen en fin, relativt lång hyf, promycelium, som delar 

 sig i fyra celler. Från hvarje cell i dessa promycelier 



Fig. 5. 



Groende teleuto- 



sporer af släktet 



Cronartium. Omkr. 



200 gång. förstorad. 



