18 



ett typiskt, fyrcelligt promycelium med sterigmer och 

 sporidier. 



Släktet EndopkyUum skiljer sig från alla nämnda 

 : - • -vampsläkten därigenom, att teleutosporerna uppstå 

 i särskilda af ett pseudoperidium 

 omgifna hyfer i långa pärlbandslik- 

 nande rader. Morfologiskt öfver- 

 ensstämma EndophyUum-arterna. full- 

 ständigt med den hos Pueemia och 

 Uromyces förekommande sporform, 

 som kallas j£eidium (se lägre ned!). 

 H var je EndophyUum-spor bildar vid 

 groningen ett fyrcelligt promycelium 

 med sterigmer och sporidier. 



Intressant är släktet Goleosporium 

 (fig. S) därigenom, att dess arters 

 teleutosporer gro på ett från samt- 

 liga nämnda släkten afvikande sätt. 

 Teleutohoparna uppstå under värd- 

 växtens epidermis och synas som 

 gula — blodröda punkter på undre 

 sidan af bladen. Själfva teleutospo- 

 rerna äro till först encelliga, men 

 blifva slutligen i regeln fyrcelliga. 

 Hvarje cell bildar vid'groningen en 

 enkel sterigm, som i sin spets afsnör 

 en sporidie. Vi kunna elärfur uppfatta Coleosponum- 

 släktets teleutosporer på följande sätt. Sporerna äro 

 egentligen encelliga. Vid groningen träder promyceliet 

 icke fram, utan antydes endast genom de i sporerna 

 uppträdande tvärväggarna eller med andra ord, teleuto- 

 sporerna förvandla sig omedelbart till ett promycel. från 



Fig. 8. 



Skematisk framställ- 

 ning af teleutospo- 

 rerna- utveckling hos 

 släktet Coleosporium. 

 Till vänster en en- 



:-V_ spor, Den ilar- 

 mast till höger be- 

 lägna sporen har de- 

 lat sig i 4 cell: 

 tydande promyceliet,. 

 Sporen näst invid mot 

 höger begynner gro. 

 Sporen mest till hö- 

 ger groende. — Omkr. 

 350 gånger förstorad. 



