22 



förhållandet är hos släktet Endophyllum (teleutospor- 

 form). Detta pseudoperidium kommer till stånd sålunda, 

 att de yttersta hyferna dela sig genom tvärväggar i 

 flera celler alldeles på samma sätt som de sporbildande 

 hyferna. Hvarje cell i dessa randhyfer utbildas dock 



lika. De förblifva sterila 

 och tillväxa i storlek samt 

 erhålla i synnerhet utåt ofta 

 rätt tjocka väggar. Då dessa 

 «cellräckor«, dessutom sam- 

 manväxa med hvarandra 

 längs sina sidoytor, bildas 

 ett slutet hylle omkring de 

 inre ömtåligare elementen. 

 Hos det fullt utbildade pseu- 

 doperidiet kan man ofta ännu 

 tydligen iakttaga cellernas 

 regelbundna ställning. I 

 detta fall sägas cellerna vara 

 radställd a. Hos många 

 arter erhålla cellerna dock 

 slutligen genom sekundära 

 förskjutningar ett oregel- 

 bundet inre läge och sägas 

 då vara oregelbundet an- 

 ordnade. Hos rätt många 



Fig. 12. 



En del af ett genomskuret 

 œcidium af Pucciniastrum på 

 granens kottefjäll. m. svamp- 

 mycel, be. sporräckornas bas- 

 celler, vnc. sporräckornas mel- 

 lanceller, sp. sporer, per. pseudo- 

 peridiet, i detta fall med ovan- 

 ligt starkt utvecklade ytter- 

 väggar. — Omkr. 300 gånger 



förstorad. — Efter Re ess. 



arter erhålla cellerna en sned 

 form och den ofvanför belägna cellens yttervägg sträk- 

 ker sig genom en lokal, starkare utbildning ett stycke 

 öfver den närmast lägre befintliga cellens yttervägg. 

 Cellerna sägas i sådant fall täcka hvarandra. 



Hos vissa former blir pseudoperidiet relativt långt, 



