24 



Fig. 13. 

 Uredosporaf 

 släktet Piie- 

 cinia. I mid- 

 ten af sporen 

 ses 3 grodd- 

 porer. — Om- 

 kring 400 

 gånger för- 

 storad. 



af sporbildande hyfer sålunda (fig. 13), att protoplasmal 

 i hyfens spets omgifver sig mod trenne membraner, ett 

 exo- och ett endosporium. Exosporiet är ofta försedt 

 med spetsiga taggar, h vilka genomtränga den ytterst 

 omgifvande och synnerligen tunna hyfmembranen. Uredo- 

 sporerna äro därför ofta taggiga. 

 Vanligen äro de försedda med 1 — 

 flera, från art till art till antal dock 

 oftast rätt konstanta groddporer, 

 ofvan eller omkring hvilka exospo- 

 riet i vatten eller ännu bättre i för- 

 tunnad mjölksyra ofta är märkbart 

 uppsvällande. Uredosporerna äro 

 oftast tydligt till temligen långt skaftade. 



Hos släktena Chrysomyxa och Coleosporium bildas 

 uredosporerna liksom aecidiesporerna i rader (fig. 14). 

 Ett stort antal uredohopar äro nakna, d. v. s. det 

 utbildas omkring dem inga skyddande hyfelement. En 

 del arter hafva dock omkring uredo- 

 hoparna utbildat en krans af para- 

 fyser. Stundom, t. ex. hos Me- 

 lampsora, äro parafyserna rätt kraf- 

 tigt utvecklade och tämligen jämt 

 strödda ibland de sporbildande hy- 

 ferna. 



Hos vissa släkten (Puccinic istrum, 

 Melampsoriäium m. fl.) äro uredohoparna omgifna af ett 

 peridium, som bildats af med hvarandra till ett slutet 

 hylle förenade kortcelliga hyftrådar. Peridiet öppnar 

 sig vanligen genom ett obetydligt hål i toppen. Uredo- 

 sporerna äro hos dylika arter ofta nrycket kortskaftade 

 (fig. 15). 



Fig. 14. 

 Uredosporer 



af släktet 

 Coleosporium 

 bildade i en 

 rad. — Om- 

 kring 300 

 gånger för- 

 storad. 



