27 



arter kallas Auto- former i motsats till H e t er o - formerna, 

 som utbilda sina aecidier på en eller några bestämda 

 värdar, under det uredo- och teleutoformerna förekomma 

 på andra värdväxter, hvilka i systematiskt afseende 

 vanligen är o vidt skilj da från aecidievärdarna. Heterö- 

 ciska rostsvampar kafva vi bland arter tillhörande släk- 

 tena Uromyces, Puccinia, Gymnosporangium, Chrysomyxa, 

 Coleosporium, Melampsora, Cronartium, Pucciniastrum. Me- 

 lampsoridium och Melampsorella. 



I öfverensstämmelse med det of van (och sidan 26) 

 anförda talar man om Mïkro-Puccinia, Lepto-Puccinia, 

 Puccini(a.)-opsis, Eu-Puccinia, Brachy-Puccinia, Hemi-Puc- 

 ■cinia, MiJcro-Uromyces, Eu-Uromyces, Auto-Puccinia, He- 

 ter o-Uromy ces o. s. v. 



Många rostsvampar äro en gång för alla beroende 

 af förekomsten af en bestämd värdart. Svampen är, 

 som man säger, bunden vid den bestämda värdväxten. 

 Under tidernas lopp har parasiten till den grad afpas- 

 sat sig efter sin värdväxts lefnadsvanor, morfologiska 

 utbildning, «kemiska sammansättning« etc. att den icke 

 kan komma tillrätta på värdväxter, hvilka icke erbjuda 

 densamma fullt motsvariga lefnadsvillkor. Denna bio- 

 logiska utbildning hos parasitsvampar i allmänhet 

 motsvaras i stort sedt af den biologiska utbildningen 

 hos parasitdjur, bakterier etc. Äfven de högre 

 växternas biologiska utbildning är någonting liknande. 

 Sedum acre t. ex. har under tidernas lopp utbildat sig 

 för torra, soliga ståndorter, under det att Isoetes-artevna. 

 helt och hållet utbildat sig för ett lif i vatten. Nödgas 

 dessa växter byta ståndort, dö de ohjälp ligen. Samma 

 är förhållandet, om man vill tvinga en på Juniperus 

 lefvande Gymnosporangium och en på Triticum förekom- 



