33 



Melampsoridiimi betulinum på Betula-arter — högst san- 

 nolikt, 

 Melampsorellci Caryophyllacearum på Stellaria — säkert. 

 (iEcidieformen äfven perennerande på Abies pec- 

 tinata, men förekommer icke hos oss). 

 Ofvan uppräknade rostsvampar skulle förf. anse 

 böra betraktas som perenna eller fleråriga till skil- 

 nad från följande, som lefva blott under tvenne vegeta- 

 tionsperioder, nämligen de bienna: 

 Coleosporiiim-artema I. på Pinus silvestris 

 Chrysomyxa Abietis « Picea excelsa 



Pucciniastrum Padi I. « « « 



JEcidiVtin conorum Piceœ « « « 



samt alla de rostarter, hvilkas sporer omedelbart gro 

 och inficiera om hösten sina värdar. Af sådana hafva vi 

 att nämna till först alla Le p t o-former i ordets vid- 

 sträcktare bemärkelse samt de arter, hvilka hos oss öf- 

 vervintra äfven i sin uredoform, nämligen: 

 Uromyces Polygoni Pueeinia silvatica 



« Trifolii-repentis « obscura 



Pueeinia Bistortce livedo Pirolce 



« Acetosœ « alpestris 



och troligen flere andra ännu, öfver hvilkas förmåga 

 att öfvervintra i sitt uredostadium man ännu ingenting 

 med säkerhet eller ens med sannolikhet vet. 



Huruvida sporidierna af den ofvan nämnda Pueei- 

 nia obscura har förmåga att inficiera sin värdväxt Lu- 

 zula är icke säkert, Arten är egentligen heteröcisk och 

 utbildar sina aecidier på Bellis perennis. I alla fall har 

 artens secidieform hos oss absolut ingen betydelse, ty 

 svampen förekommer på orter, från hvilka de närmaste 

 odlade .Befe-individerna befinna sig på hundratals kilo- 



3 



