41 



som förekommer i Norge, Grönland, Sverige och nord- 

 liga Finland, har sin närmaste anförvandt för att icke 

 säga sin vikarierande form i Puccinia Cruciferarum på 

 alpina Cardamine-arter i mellersta Europa. 



Af inom det finska naturhistoriska området ännu 

 icke funna rostsvampar, som förekomma i höga norden 

 och i söder på alperna, må i synnerhet framhållas Puc- 

 cinia Cochleariœ (på Cochlearia-arter) från Grönland och 

 Pyrenéerna samt Puccinia clovrensis (på Eriger on- ai 1 ter) 

 från Skandinavien och Schweiz, hvilka äfven tydligen 

 synas peka på ett gemensamt urhem under en förgån- 

 gen tid för vissa högnordiska och alpina uredinéer. 



Framtida, mera ingående undersökningar skola sä- 

 kerligen öka listan öfver de högnordiska -t- alpina rost- 

 arterna. Det är nämligen högst troligt, att de hittills 

 som nordliga kända arterna Puccinia rhytismoides och 

 Puccinia scandica äfven stå att finnas på alperna, eme- 

 dan deras värdväxter där förekomma. 



En ganska egendomlig utbredning har Puccinia 

 Blyttiana, h vilken i norden förekommer på Ranunculus 

 aiiricomus och R. acer samt i Schweiz på Ran. alpestris. 

 Denna art kan äfven tjäna som exempel på det, som 

 ofvan blifvit sagdt om de alpina — högnordiska rost- 

 svamparna. På samma gång visar arten äfven, att vissa 

 rostsvampar äro starkt beroende af andra yttre om- 

 ständigheter än blotta förekomsten eller frånvaron af 

 sina värdväxter. Svampen har ju rikligt tillfälle att 

 på sina två förstnämnda värdar uppträda på stora area- 

 ler i Europa. Att parasiten dock icke blifvit funnen i 

 de i mykologiskt afseende relativt väl genomforskade 

 delarna af mellersta Europa, synes tydligen visa, att 

 svampen i fråga ställer vissa speciella fordringar på 



