65 



II. -+- III. Poa pratensis. L. — .4/. Mariehamn, 6 

 97: J. I. L. — X Helsingfors; Mäntsälä; Tuusula ; Por- 

 nainen: J. I. L. — Ta. Evo; Vesijako : J. I. L. — 01. 

 Vosnesenje; Petrosavodsk ; Petäjäselkä, 98: J. I. L. 



Arten, hvaraf i synnerhet uredo -och teleutoformer- 

 nas insamling i alltför hög grad försummats, är mycket 

 allmän — öjämnförligt allmännare än föregående och 

 följande art — och vidt spridd inom hela området. JEci- 

 dierna äro tidigare på sommaren — i slutet af maj och 

 början af juni — oftast synnerligen talrika på ängs- 

 marker, hvilka bära rikligare ofvannämnda ranunkel. 

 Artens aecidier äro iakttagna af Karsten äfven på 

 Kola-halfön (Enumeratio, p. 220 'in Ranunculis pas- 

 sim»), exemplar föreligga dock icke från dessa trakter. 

 — Svampens förekomst och utbredning gynnas i högsta 

 grad af den öfver hela vårt område mycket allmänt 

 förekommande värdväxtkombinationen Ranunculus auri- 

 comus -j- Poa pratensis. Tätt vid de aecidiebärande ra- 

 nunklerna finner man ständigt uredosporer på Poa pra- 

 tensis. 



3. Uromyces Dactylidis Otth 



i Mittheil. d. naturf. Ges. in Bern. 1861, p. 85. — Kleb. 

 Die vrirtswechs. Rostp. p. 323. — Karst, p. p. Rost- & 

 Brandsv. p. 64; Gobi & Tran z sch. p. p. Die Rostp. 

 St. Petersburg etc. p. 76. 



Pyknider och iEcidier som hos Uromyces Poœ 

 (se sidan 60 !). 



Ure do-hopar och sporer som hos Uromyces Poœ, 

 men de senare något till märkbart större, 24—32 t u 

 långa, 20 — 26 ,u tjocka och till formen ofta något 

 mera ellipsoidiska. Groddporer större och därför tyd- 



