67 



med bladens midt och därför vanligen undanskymda af 

 de uppåt ihopslagna bladsidorna, på 1 — få mm långa, 

 gulaktiga eller rödgula fläckar. Sporer + rundade, 22 

 —30 fi långa, 18 — 28 [a, tjocka. Membran jämntjock 

 (1,5 — 2 ft), gulaktig, tätt försedel med korta, trubbiga 

 taggar, omkring groddporerna både utåt och inåt med 

 färglös, lirisformig, mycket liten förtjockning (som ofta 

 icke utvecklas så starkt att den blir tydligt synlig). 

 Groddporer efter uppvärmning i mjölksyra tämligen 

 tydliga, spridda, 4 — 7. Parafyser saknas, men uredospo- 

 rernas skaft blifva kvar som i spetsen rundade, färg- 

 lösa, trådformiga hyfgrenar. Innehållet i de friska spo- 

 rerna orangefärgadt. 



Teleuto-hopar och sporer? 



Festuca ovina L. — Ta. Evo, vid forstinstitutet 

 synnerligen sparsamt, 05 : J. I. L. 



Anm. Arten iakttogs vid Evo för första gången i 

 juni 1905. I november, sedan växterna upprepade gån- 

 ger varit täckta af snö och utsatta tidtals för flera gra- 

 ders köld, undersöktes de. Några teleutosporer kunde 

 härvid icke upptäckas. — Uredo Festucœ, som synes vara 

 en sällan iakttagen svamp, uppgifves förekomma äfven 

 på Festuca glauca Lam. och Fest, rubra L. — Svampen 

 förtjänar att närmare beaktas. Den öfvervintrar hos 

 oss synbarligen i sitt uredostadium. 



Svampens teleutosporer äro mig obekanta, men 

 detta oaktadt har jag förenat De Candolles Uredo 

 Festucœ med Sydows Uromijces Festucœ på den grund, 

 att Uromyces Festucœ Sydow (Uredineen n:o 1356) hvad 

 uredoformen beträffar — så vidt jag kan döma — är 

 identisk med den af Sydow i sagda exsiccat n:o 1400 ut- 

 delade Uredo Festucœ DC. 



