70 



(Uaii.r -mur/// um L. + iïciijNis maritimits L. 



Emedan nämnda kombination är förhanden, där 

 Scirpus maritimus förekommer utmed våra hafskuster, 

 är denna biologiska art sannolikt den första, som af 

 ofvan upptagna arter (former) hos oss kan väntas 

 blifva funnen. Bör eftersökas i SW. 



3. Teleutosporer på Liliacéer. 



* Uromyces Veratri (DC.) Schröter 



Brand- und Rostpilze Schles. p. 10 (1869). — Saccardo 

 Sylloge VII, p. 543. 



Ur e do -hopar spridda, bruna, pulverulenta, 1 mm i 

 diam. Sporer ellipsoidiska, 20 — 25 fj långa, 16 — 21 fi tjocka. 

 Membran gulaktig, glest fintaggig, Groddporer 2. 



Teleuto-hopar små, först af epidermis täckta, grå- 

 svarta, slutligen pulverulenta, bruna, till 1,5 mm i diam. 

 Sporer omvändt äggrunda, ellipsoidiska, 20 — 35 /i långa, 

 15 — 20 p tjocka. Membran glatt, gul eller gulaktigt 

 brun, i toppen ofvan groddporen med färglös, några [i 

 hög, smal papill. Skaft tämligen tätt under sporen lätt 

 afbristande. — På blad af 



Veratrum album L. m. fl. arter. 



Arten förekommer i Europa och Sibirien. Dess 

 förekomst hos oss vore omöjlig, om den af Tranzschel 

 (Travaux du Musée Bot. de 1'Acad. Impér. des Sciences 

 de St. Pétersbourg, livr. II, 1905, Separat p. 6 — 8) upp- 

 dagade värdväxlingen för arten öfverallt vore nödvändig. 

 Heteröcin förutsätter nämligen värdkombinationen Ve- 

 ratriim -f- Adenostyles. Då Uromyces Veratri likväl före- 

 kommer i nordöstra Ryssland och Sibirien, hvarest Ade- 

 nostyles icke förekommer, måste svampen, om den äfven 



