84 



fynd från Ab. äro på Silène nutans ß glabra (Schk.) DC.]. 

 — N. Hangö, II. + III. <J / 7 97: G. Sucksdorff. - Ka. 

 Viborg, I. + II, + III. 7. 89: Gobi & Tranzsch. 1. c. 



11. Uromyces Behenis (DC.) Unger 



Einfl. Bod. p. 216 (1836). — Saccardo Sylloge VII, p. 

 559. — Karst. Symbol» 23, p. 9. 



Pyknider ? 



iEcidier i smärre grupper. För öfrigt i hufvud- 

 sak som motsvarande form hos föregående art. 



Ur e do -formen saknas, hvarigenom arten väl skil- 

 jes från föregående. 



T el eut o-hopar tätt vid eller bland aecidieskålarna, 

 kompakta, rundade, svartbruna. Sporer som hos före- 

 gående art, men med ljusare, gulbrun förtjockning i 

 toppen och fastare, kvarsittande, gulfärgadt och tjoc- 

 kare skaft. — På blad af 



Silène (infläta) venosa (Gilib.) Aschers. — Ta. Mus- 

 tiala, 8. 87: O. Karsten enligt Karst. 1. c. (Exemplar ej 

 sedda). — Oa. Kristinestad (på form. litoralis), I. (gamla) 

 + III. 5 s 59 : A. J. Malmgren. 



12. Uromyces cristatus Schröter & Niessl 



i Rabenhorst Fungi europ. exs. n:o 2366 (1876). — Sac- 

 cardo Sylloge VII, p. 551. — Karst. Rost- & Bran ds v. 

 p. 74; Lindr. Lisätietoja, p. 7. 



Syn. Uromyces verruculosus Karst, i Symbolae 28, 

 p. 45. 



Ur ed o-hopar spridda eller kretsformigt anordnade 

 på bladens båda sidor och omgifna af epidermisrester, 



