89 



vanligen epi.phylla på oregelbundna, små, gröngula fläc- 

 kar. Sporer omvändt äggrunda, ellipsoidiska, 25 — 30 /u, 

 långa, 16 — 22 [i tjocka. Groddpor tydlig, toppställd. 

 Membran brun, tämligen tjock, glatt, omkring grodd- 

 poren starkast utvecklad, ofta med platt, ett par (i hög 

 och till 9 [a, bred förtjockning. Skaft färglöst, tätt under 

 sporen lätt' afbristande. — På blad, stundom stamdelar af 



Aconitum lycoctonum * septentrionale Koell. — Kl. 

 Impilahti, Avainlaks, III. 3 % 90 : A. Westerlund ; Kirjava- 

 lahti, Paksuniemi, I. + III. i 8 / 7 96: K. H.Stenberg; Sor- 

 davala, Kuhavuori, I. 6 — 7. 02: I. M. Vartiainen; Jänis- 

 järvi, I. V7 02 : Jääskeläinen. — 01. Vosnesenje, I. + HL 

 2 / 8 ; Himinjoki, III. 4 / 8 ; Soutojärvi, I. -f III. 9 / 8 ; Nim- 

 pelda, III. 29 / 7 ; Kalajoki, III. 7 / 8 ; Djerevjannaja, III. 10 / 8 

 98 : J. I. L. — Ktron. Varosero, I. 30 / 6 99 : J. I. L. 



På Aconitum förekommer i våra ostliga provinser 

 ej så sällan aecidiet till Puccinia subälpina Lagerh., hvil- 

 ket skiljer sig från motsvarande form af Uromyces Aco- 

 niti-lycoctoni genom sina skålformiga eller kort rör- 

 lika pseudoperidier. Det förra åstadkommer dessutom 

 aldrig hypertrophier af bladen. 



15. Uromyces Ficariae (Schum.) Léveillé 



enligt Tulasne i Ann. Se. Nat. ser. 4, tom. 2, p. 89, 146. 

 — Saccardo Sylloge VII, p. 568. 



Uredo-hopar utbildas icke. Enstaka uredosporer 

 förekomma undantagsvis till mycket ringa antal i de 

 unga teleutohoparna, rundade, till 30 ^ långa, 25 ^ tjocka, 

 med 4,5 ^ tjock, nästan färglös, taggig membran. Grodd- 

 porer 3 (alltid?). 



Tele ut o-hopar punktformiga, enhvar omgifven af 



