90 



on färglös mycelkrans, tättställda eller koncentriskt an- 

 ordnade och snart + sammanväxande till större, kanel- 

 bruna, hypophylla sporplättar på oregelbundna eller 

 rundade, ljusare fläckar. Sporer 22—32 fi länga, 18 — 25 

 /n tjocka, rundade, ellipsoidiska, ofta något oregelbundna. 

 Membran omkr. 3,5 ,u tjock, ljusbrun, glatt, i toppen kring 

 groddporen oftast utbildad till en liten, vårtformig, lju- 

 sare eller hyalin papill. Skaft färglöst, lätt afbristande, 

 kort. — På blad af 



Ranunculus ficaria L. (=: Ficaria verna Huds.) — 

 01. Soutojärvi, 6. 98: J. I. L. 



8. Teleutosporer på Eosacéer. 



16. Uromyces Alchimillae (Pers.) Léveillé 



i Ann. Se. Xat. ser. 3, tom. 8, p. 371 (1847). — Saccardo 

 Sylloge VII, p. 553. — Karst. Myc. Fenn. IV, p. 18, 

 Rost- & Brandsv. p. 75; Gobi & T ranz sch. Die Rostp. 

 St. Petersburg etc. p. 71. 



Syn. Uredo Alchemillce Karst. Fungi Fenn. exs. n:o 

 31, Enumeratio, p. 222. Epitea Alchemillce Karst, i No- 

 tiser ur Sällskap, pro Fauna et Flora Fenn. Förh. ny ser. 

 h. 8, p. 267. 



Uredo -hopar på försommaren tätt trängda på de- 

 formerade blad, hypophylla, orangegula, vanligen täc- 

 kande hela bladytan och förekommande på samtliga från 

 rotstocken utgående blad, + långsträckta, + samman- 

 flytande, oregelbundna, nästan blåsformiga. Senare på 

 sommaren förekommer ofta en 2:dra generation (upp- 

 kommen genom infektion af l:sta generationen) med iso- 

 lerade, spridda uredohopar på icke deformerade blad; 



