93 



Âlchimilla alpina L. — I mellersta Europas alplän- 

 der. Arten torde väl kunna förekomma äfven hos oss 

 liksom flera andra rostarter, hvilka hos oss blifvit funna 

 i de nordligaste delarna af området och hvilka på samma 

 växtarter förekomma äfven på mellersta Europas alper. 



9. Teleutosporer på Leguminoser. 



17. Uromyces Anthyllidis (Grev.) Schröter 



i Hedwigia 1875, p. 162. — Saccardo Sylloge VII, p. 

 551. — Lin dr. Lisätietoja, p. 7 och i Meddelanden af 

 Societas pro Fauna et Flora Fenn. h. 23, p. 43 och 

 p. 198. 



Ur edo -hopar spridda, eller kretsformigt anord- 

 nade, små, + rundade, bruna. Sporer 20 — 28 [i långa, 

 18 — 22 (j, tjocka, rundade, ellipsoi diska. Groddporer 4— 

 7, tydliga. Membran gul, eller gulbrun, till 3 (i tjock, 

 ofvan groddporerna med ett färglöst, oftast knappt fram- 

 trädande papillanlag; dessa senare liksom hela spor- 

 membranen för öfrigt besatta med tydliga, något tätt- 

 ställda taggar. 



T el eu t o -hopar utbildas sällan. Sporer bildas i 

 uredohoparna i ringa antal mot vegetationstidens slut, 

 små, 15 — 22 [i långa, 14 — 18 fi tjocka, rundade — om- 

 vändt äggrunda. Groddpor toppställd. Membran mörk- 

 brun, till 3,5 fi tjock, ofvan groddporen med nästan half- 

 klotformig, mycket liten, hyalin papill (synlig vanligen 

 först efter kokning i mjölksyra) och tätt besatt med 

 tydliga, men låga, rundade eller långsträckta vårtor, 

 hvilka stundom äro + radvis ordnade. Skaft kort, 



