96 



Trifolium repens L. — Al. Mariehamn, I. -f- III. 

 6; Eckerö, Öra, II. + III. %, Storby och Torp, II. 

 -f III. 7. 97: A. Kajava & J. I. L. — N. Helsingfors, 



I. -+- II. 13 / 7 02 ; Pornainen, Laha, I. i juni, talrikt på 

 många ställen, senare I. + II. -f- III. 03; Tuusula, Jär- 

 venpää, II. % 02 : J. I. L. — Ka. Viborg, I. + II. + III. 

 89: Gobi & Tranzschel 1. c. — II. Lintula, I. 27 ' 89: 

 Gobi & Tranzschel 1. c. — Ta. Ruovesi, V« 59; Mustiala, 



II. -j- III- 65: P. A. Karsten; Järvelä, på flera ställen, 

 I. + II. + III. 02; Mustiala, II. 6. 97; Evo, I. + II. + 



III. (i Vestergr. Micromycet. exs. n:o 1063): J. I. L. — Ol. 

 Soutojärvi, II. + III. 8. 98 : J. I. L. — Oa. Sideby, II. -f III. 

 22 / 6 59 : P. A. Karsten. — Tb. Jyväskylä, II. -f III. 95, samt 

 på ett större antal orter mellan Myllymäki och Karstula 

 samt Perho, II. -j- III. 05: J. I. L. — Kpocc. Schuigarvi, 

 Ehätys, III. 2 V 7 ; Soroka, II. -f III. 6 / 8 ; Suondali, III. 23 , 

 96 : J. I. L. — Im. Umba, III. 22 / 8 92 : A. O. Kairamo. 



Sporerna från Umba (Im.) variera starkt till stor- 

 lek. De äro ofta endast 15 fi långa och 13 [i tjocka samt 

 äro försedda med något rikligare, små, färglösa mem- 

 branvårtor. 



Uromyces Trifolii-repentis (Cast.) Liro har hittills 

 blifvit förd till följande art, från hvilken den dock skil- 

 jer sig genom groddporernas antal hos uredosporerna. 

 Då dessa hos Urom. Trifolii-repentis äro 2 till 4, upp- 

 träda groddporerna hos Uromyces Trifolii aldrig färre 

 än 4 och vanligen är deras antal 5 — 6, rätt ofta äfven 

 7. Uredosporernas membrantaggar, hos den förra äro 

 kraftigare och glesare ställda än hos Urom. Trifolii. 

 Härtill kommer ännu en betydande morfologisk-biolo- 

 gisk olikhet i det, att aecidierna af Uromyces Trifolii ännu 

 torde vara obekanta eller på sin höjd utvecklas ytterst 



