113 



27. Uromyces Phacae-frigidae (Wahlenb.) Hariot 



i Journ. de Botan. 1893, p. 375. — Lin dr. Lisätietoja, p. 7. 



Syn. jEcidium Phacœ-frigidœ Wahlenberg Flora 

 lapp. p. 525 (1812). 



Teleuto-hopar likformigt spridda, rikligast på 

 bladens undre yta, talrika, rundade, små, först täckta af 

 epidermis, senare bara, pulverulenta, bruna. Sporer 22 

 — 34 fjo långa, 18—24 fi tjocka, oregelbundet rundade, 

 omvändt äggrunda, ellipsoidiska. Membran brun, glatt, 

 tunn, ofvan den toppställda groddporen utbildad till en 

 lågkullrig, stundom knappt synlig, färglös papill. Skaft 

 kort, hyalint eller stundom tätt under sporen svagt gul- 

 aktigt, lätt afbristande. — På de ofvanjordiska delarna af 



Phaca frigida L. — Lp. Orlow, 20 / 7 89 : A. O. Kairamo. 



Svampens mycel genomdrager värdväxtens alla 

 ofvanjordiska delar, hindrar blomningen och deforme- 

 rar något bladen, som blifva något kortare och fastare 

 än de normala. 



* Uromyces Viciae-craccae Constantineau 



i Annales Mycologici IL p. 253 (1904). 



Teleuto-hopar amphigena, elliptiska eller rundade, 

 först täckta af den uppdrifna epidermis, slutligen bara, 

 pulverulenta, försedda med hyalina, trådformiga para- 

 fyser (?). Sporer 21 — 27 /j, långa, 18—23 (i tjocka, päron- 

 formiga, omvändt äggrunda eller ellipsoidiska. Membran 

 kastanjebrun, jämntjock, ofvan den toppställda grodd- 

 poren med en halfrundad, färglös, liten papill, för öf- 

 rigt försedd med i sporens längdriktning löpande pa- 



