145 



tätt fintaggig membran ; föga framträdande (8 ?) grodd- 

 porer. 



T el eut o -hopar amphigena, mest dock hypophylla, 

 plana, svarta, täckta af epidermis, små, rundade — rekt- 

 angulära, enkla eller i regeln sammansatta af flera små- 

 hopar, af hvilka enhvar är omgifven af brunfärgade hyf- 

 element. Sporer 35 — 45 ,u långa, 12 — 18 ju tjocka, om- 

 vändt äggrunda — rektangulära, upptill + afstympade, 

 nedtill knappt afsmalnande, i midten ej insnörda. Grodd- 

 por i öfra cellen toppställd, i den nedra belägen vid 

 skiljeväggen. Membran brun, glatt, tämligen tunn, i 

 toppen vanligen knappt, stundom till 6 t u förtjockad. 

 Skaft brunt, fast, några ;.i långt. — Heteröcisk på 



I. Aconitum septentrionale Koell. — OJ. Soutojärvi; 

 Schoksu; Djerevjannaja; Petäjäselkä; Petrosavodsk; Lo- 

 sosinnoje, i juni och augusti på flera orter och mycket 

 rikligt; med pyknider till midten af juni, senare med 

 utbildade aecidier, 98: J. I. L. — Ktron. Yodla strand, 

 29 6 , pyknider: J. I. L. — Kpor. Tamitsa, 26 ' 7 , äldre aecidier; 

 Siftuga, 13 /sOeh Somba, 1T ; , mycket gamla, 99 : J. I. L. 



II. + III. Triticum caninum L. — OJ. Ktron. och 

 Kpor. Tillsammans med aecidieformen, 99 : J. I. L. 



Den af Lagerheim gjorda kombinationen, hvad of- 

 van stående sporformers genetiska samhörighet vidkom- 

 mer, är säkerligen riktig. Under exkursionerna i OJ. 

 sommaren 1898 fästes förf:ns uppmärksamhet särskildt 

 därpå, att Triticum caninum, som förekom tillsammans 

 med Aconitum, alltid var behäftad med rost, då Aconi- 

 tum bar aecidier. På vissa orter, t. ex. vid Soutojärvi, 

 hvarest Aconitum i synnerligen riklig mängd bar aeci- 

 dier, voro Tnftcz/ m-individerna formligen gula af massvis 



10 



