152 



4(>. Puccinia Arrhenatheri (Kleb.) Eriksson 



i Cohn's Beiträge zur Biologie der Pflanzen ,VIII, 1898, 

 Heft 1, p. 1 och 1901, Heft 2. p. 111. — Sydow Moijogr. p. 

 729; Kleb. Die wirtsw. Rostp. p. 277. 



Syn. jEcidium Magelhanicum Karst. Symbolœ etc. 

 13, p. 5, Rost- & Brandsv. p. 87. 



Puccinia graveolens (Schuttl.). 



Pyknider likformigt spridda, täckande hela blad- 

 ytan, gulaktiga, bildade af ett mycel, som deformerar 

 hela grenar af värdväxten. 



M ci di er vanligen rörformiga, hypophylla, tätt och 

 rikligt gyttrade, ofta täckande hela bladytan; efter pseu- 

 doperidiets affallancle äro aecidierna skålformiga. Pseudo- 

 peridiet i kanten med korta flikar; dess celler tämligen 

 oregelbundet anordnade, oregelbundet kubiska, omkr. 

 22 (i långa, breda och höga, med 9 — 12 /x tjock, fint 

 tvärstrimmad yttervägg. Inre väggen på ytan försedd 

 med olika stora och olikformiga, små vårtor. Sporer 

 polygonalt rundade, ellipsoidiska, 20 — 39 [i långa, 18—25 

 (jb tjocka, med tunn membran, som är ytterst tätt försedd 

 med synnerligen fina punktvårtor. 



Ur ed o-hopar små, punktförmige eller elliptiska, 

 gula, vanligen epiphylla på knappt framträdande, små 

 fläckar, försedda med böjda, i spetsen hufvudlikt upp- 

 svällda parafyser, hvilkas membran i det + skarpt af- 

 satta, rundade eller aflånga hufvudet ofta är dubbelt så 

 tjock som skaftets och vanligen svagt gulaktig. Sporer 

 rundade eller kort och bredt ellipsoidiska, 17 — 25 /u, i 

 diam., med tunn, svagt gulaktig membran, som är likformigt 



