155 



47. Puccinia coronata Corda 



Icon. Fung. I, p. 6 (1837). — Sydow Monogr. p. 699; 

 Kleb. Die wirtsw. Rostp. p. 254. — Karst. Myc. Fenn. 

 IV, p. 30, Rost- & Brandsv. p. 29; Gobi & Tranzsch. 

 Die Rostp. St. Petersburg etc. p. 90. 



Syn. jEcidium poculiforme Karst. Fungi Fenn. exs. 

 n:o 196. JEe. Bhamni Karst, i Notiser ur Sällskap, pro 

 Fauna et Flora Fenn. Förh. ny ser. h. 8, p. 264. 



Puccinia /Ecidii-Rhamni (Gmel.) Liro. 



Py k nid er + gyttrade, bruna, epiphylla, rundade, 

 omkr. 95 fi tjocka, 70 fi höga. 



iEcidier enstaka eller vanligen i stort antal starkt 

 gyttrade på gulaktiga eller gulröda fläckar, på blad 

 (hyp op hylla), bladskaft, unga grenar, blomskaft, foder 

 och unga frukter, cylindriska, kort rörformiga, med upp- 

 rat, grundt finsargad kant. Pseudoperidieceller + re- 

 gelbundet hexagonala, ordnade i otydliga rader, täc- 

 kande hvarandra, med oregelbundet, fint punktvårtig 

 membran och till 5 — 8 fi förtjockade, strimmade ytter- 

 väggar. Sporer rundade, med orangerödt innehåll och 

 tunn samt fint punktvårtig membran, 13—18 fi i diam. 



Ur e do-hopar elliptiska eller långsträckta, tämligen 

 små, mest epiphylla, ofta täckande hela bladytan, gul- 

 aktigt bruna — ljusbruna, på gulgröna, sammanflytande, 

 små fläckar. Sporer runda, med tunn, mycket kort fin- 

 taggig, nästan hyalin eller svagt gulbrun membran, 17 

 — 24 fi i diam. Groddporer otydliga, 4 — 6, flera? Pa- 

 r af y ser stundom + talrikt förekommande, tunnväggiga, 

 för öfrigt med likformigt tjock, icke uppsvällande mem- 



