165 



här 4,5 — 10 ^ tjock. Skaft brunaktigt, kort, kvarsittande. 

 (Efter Bubâk). — På 



Poa trivialis L. — Böhmen. 



Hör enligt Bubâk (1. c.) till samma typ som Puc- 

 cinia dispersa Erikss. och är närmast förvandt med Puc- 

 cinia Agrostidis Plowr., men skild från denna genom 

 sporstorleken och de ringformigt anordnade teleuto- 

 hoparna. 



Anm. De senast upptagna fem arterna äro tills- 

 vidare så föga kända, att de rätteligen kanske borde 

 betraktas som former af Puccinia dispersa (s. 161) på 

 samma sätt som formerna under Puccinia graminis (s. 150), 

 P. coronata (s. 158) och P. Lolii (s. 160). 



50. Puccinia Triseti Eriksson 



i Ann. Se. Nat. ser. 8, tom. 9 (1899), p. 277 och i Med- 

 delanden från Kongl. Landtbr.-Akad. Experimentalfält 

 n:o 60 (1899), p. 31. — Sydow Monogr. p. 716; Kleb. 

 Die wirtsw. Rostp. p. 249. 



Ur e do- hopar gulbruna, mest epiphylla eller amphi- 

 gena, rikliga, spridda, små, punktformiga, på gulaktiga, 

 brunaktiga eller rödlätta, små och snart + samman- 

 flytande fläckar. Sporer 18—28 (i i diameter, vanligen 

 rundade eller kort och bredt ellipsoidiska. Groddporer 

 mycket otydliga, 5 — 7 (?). Membran svagt brunaktig, 

 mycket tätt besatt med korta, fina taggar. Parafyser 

 talrika, omkr. 40 — 70 (i långa, upptill med ellipsoidiskt, 

 omkr. 15 fi långt och 12 fi tjockt hufvud; skaftet under 

 hufvudet icke eller föga bukigt uppsvälldt, jämntjockt; 

 membranen af spormembranens färg. 



Teleuto-hopar hypophylla (enligt Sydow), små, 



