167 



Syn. Puceinia striœformis Karst, p. p. Myc. Fenn. 

 IV, p. 29. P. rubigo-vera Karst, p. p, Rost- & Brandsv. 

 p. 29. 



Pyknider och M ci dier obekanta. 



Ure do-hopar epiphylla, oftast jämnt strödda öfver 

 hela bladytan, elliptiska, till 1 mm långa, 0,5 mm breda, 

 rostbruna. Sporer klotrunda — bredt ellipsoidiska, med 

 gulaktig, fintaggig, tunn membran och 4 — 7 groddporer, 

 19-27 [i i diam. 



T eleu t o- hopar små, elliptiska — rektangulära, 

 rikliga, likformigt täckande bladytorna och slidorna, 

 mest hypophylla, svartbruna, länge täckta af epidermis. 

 Sporer omgifna af bruna, sammanprässade hyfer, för 

 öfrigt som hos Puceinia graminis (sid. 146) ehuru mera 

 oregelbundna och med mycket kort, brunaktigt skaft. 

 Sporerna gro efter öfvervintring. — På 



Triticum vulgare Vill. — Allmän, ofta härjande i Al. 

 Ab. N. och Ta. — Torde förekomma öfverallt, hvarest 

 hvete odlas. 



52. Puceinia Anthoxanthi Fuckel 



Symb. Myc. Nachtr. II, p. 15 (1873). — Sydow Monogr. 

 p. 727. — Lin dr. i Meddelanden af Societas pro Fauna 

 et Flora Fennica h. 24, p. 107, Lisätietoja, p. 11. 



Ure do -hopar i regeln epiphylla eller amphigena, 

 spridda eller + sammanflytande på blekgula, rödlätta 

 eller brunaktiga, oregelbundna, små fläckar, hvilka slut- 

 ligen missfärga större delen af de sjuka bladen. Sporer 

 18 — 30 [i långa, 15 — 22 {jo tjocka, rundade - eller oftast 

 omvändt äggrunda. Groddporer 3 — 4, mest ekvatoriala, 



