171 



topp och vid skiljeväggen. Membran tämligen tunn, brun, 

 glatt, upptill mörkare och försedd med en + tydlig, 

 oftast sned förtjockning. Skaft fast, brunaktigt, till 6 p 

 tjockt, vanligen kortare än 15 p. Sporerna gro samma 

 höst, som de bildas, med ett gulfärgadt promycelium. 

 — På strån, blad, blomdelar och frukter af 



Secale céréale L. — Allmän i hela södra och mel- 

 lersta Finland samt synes förekomma öfverallt, hvarest 

 råg odlas och ej sällan i sådan myckenhet att kännbar 

 skada däraf förorsakas landtmannen. 



Triiicum vulgare Vill. — Ställvis i södra delen af 

 landet; allmännare endast på Åland: J. I. L. — Kb. Kuo- 

 pio: Lönnbohm. 



Triticum repens L. — N. Helsingfors ; Järvenpää ; 

 Mäntsälä; Pornainen: J. I. L. — 01. Schoksu, 8. 98: J. I. L. 



Hordeum vulgare L. — Iakttagen endast på flera 

 orter i ^. — Torde förekomma i hela landet. 



Festuca elatior L. (= F. pratensis Huds.). — N. Hel- 

 singfors och Tuusula, Järvenpää, 8. 02 : J. I. L. 



Arten delas af Eriksson i flera former: 



1. Puccinia gluinaruui Tritici Erikss. ^kTriticum vulgare Vill. 



2. Puccinia gluniarum Secalis Erikss. på Secale céréale L. 



3. Puccinia gluniarum Hordei Erikss. på Hordeum vulgare L. 



4. Puccinia gluniaruni Elymi Erikss. på Elymus arenarius L. 



5. Puccinia glumarum Ågropyri Erikss. på Triticum repens 

 Vill. 



55. Puccinia Milii Eriksson 



i Botan. Centralbl. Bd. 64, p. 382 (1895). — Sydow Monogr. 

 p. 761. 



Uredo- hopar mest hypophylla, spridda på små, 

 gulbruna fläckar, punktförmige — elliptiska, bruna. Spo- 



