173 



blekt gulbrun, tämligen tunn och jämntjock, ofvan grodd- 

 porerna icke uppsvällande, men ofta med en nästan 

 punktförmig, hyalin papill, tätt besatt med mycket fina 

 och korta taggar. Parafyser färglösa eller i synner- 

 het upptill med svag gulaktig nyans, tunnväggiga, upp- 

 till uppsvällda till ett omvändt äggrundt hufvud, som 

 vanligen är omkr. 15 [i högt och 12 ^ tjockt samt utan 

 starkare insnörning öfvergår i skaftet. Parafysernas 

 längd omkring 45 — 60 /j. 



Teleuto-hopar hypophylla, plana, täckta af epi- 

 dermis och därför gråsvarta, aflånga, i strimmor + sam- 

 manflytande. Hvarje på bladets yta synlig sporhop 

 sammansatt af några eller många mikrohopar, hvilka 

 äro afgränsade från hvarandra genom en mycket tunn 

 krans af synnerligen svagt utvecklade parafysliknande, 

 sterila hy f element. Sporer 28 — 42 p långa, 15 — 20 (i 

 tjocka, + klubblika — aflånga, upptill + oregelbundet 

 afstympade eller oregelbundet afrundade, nedtill något 

 afsmalnande, i midten ej eller knappt insnörda. Öfre 

 groddpor toppställd, den nedra vid skiljeväggen, båda 

 mycket otydliga. Membran glatt, brun, i toppen från 

 knappt märkbart till 6 /j förtjockad och mörkare. Skaft 

 ytterst kort, ofta nästan felande, svagt gulaktigt eller 

 hyalint, fast, kvarsittande. — På blad af 



Calamagrostis epigea (L.) Roth. — Al. Mariehamn, 

 8. 98: G. Lagerheim. — N. Sibbo, Löparö, II. 25 / 7 98. V. 

 F. Brotherus; Helsingfors, Fredriksberg, II. -f- III. 9. 

 02: J. I. L. — 01. Muuromi, 7. och Petrosavodsk, 8. 

 98. II. + III. : J. I. L. - On. Kiischi, II. + III. 8. 98 : 

 J. I. L. 



Calamagrostis purpurea Trin. (= C. pliragmit oides 

 Hartm.). — On. Sennoguba, II. + III. 8. 98 : J. I. L. 



