174 



Calamagrostis anindinacea (L. ) Roth. — Al. Marie- 

 hamn, 8. 98: G. Lagerheim. — Ta. Evo, vid forstinsti- 

 tutet: J. I. L. 



Anm. Svampens uppträdande på Evo är ganska 

 egendomligt. Parasiten är nämligen iakttagen försl seni 

 pä sommaren och hösten och endast i sin uredoform. Om 

 hösten 1905 observerades svampen särskildt hela hösten. 

 I december, då observationsexemplaren flerfaldiga gån- 

 ger varit utsatta för stark frost och snötäcke, voro bla- 

 den, som buru rostsår, fullständigt gråa (döda för länge 

 sedan). Vid den noggrannaste undersökning kunde några 

 teleutosporer icke upptäckas. Svampen öfvervintrar 

 synbarligen i sitt uredostadium. Arten skiljer sig bland 

 annat genom sina rundade och med flera, otydliga grodd- 

 porer försedda uredosporer frän Puccinia graminis 

 (sid. 146), genom sina teleutosporer, som sakna bihang 

 i toppen, från P coronata och P Lolii (sid. 155 och 159) 

 samt genom sina ljusa parafyser från P glumarum 

 (sid. 170), som den annars kommer synnerligen nära. 

 Likaledes synes den vara ytterst nära besläktad med 

 P. Milii (sid. 171), från h vilken den skiljes genom en 

 afvikande byggnad af parafyserna. 



Arten bör framdeles insamlas (liksom alla Cala- 

 i nag rostis-r ostsvampar öfverhufvudtaget) från samtliga 

 fyndorter, emedan ett säkert igenkännande utan mikro- 

 skopisk undersökning knappt är möjligt. Att arten skall 

 visa sig vara betydligt allmännare, än livad af ofvan- 

 stående fyndorter synes framgå, är otvifvelaktigt. Flera 

 annoterade fyndorter ha utelemnats, emedan undersök- 

 nino-smaterial saknas. 



