180 



• >•». Puccinia Poarum Nielsen 



i Bot. Tidsskr. vol 2 (1876), p. 26. — Sydow Monogr. 

 p. 795: Kiel». Die wirtsw. Rostp. p. 289. — Kai 



& Br ands v. p. 27. 



Syn. JEcidhtm Tut - Karst. Enumeratio, p. 



220, Myc. Fenn. IV. p. 43. Mc. Compositarum j. T>- 

 nis Karst. Fungi Fenn. exs. n:o 39. 



Puccinia i£cidii-Tussilaginis < Gmel. ) Liro. 



Pyknider epipkylla på små, rundade, hvitaktiga 

 fläckar, gula, slutligen bruna, oinkr. 120 /j i diam. 



.E c i di er hypophylla på de förstorade, bleka, gul- 

 aktig a eller purpurf ärgade pyknidf läckarna, tätt gyttrade. 



Pseudoperidiet skålformigt, med finsargad, tillbakaböjd, 

 hvitaktig kant. Dess celler J- regelbundet kubiska, ej 

 täckande kvarandra, nästan regelbundet anordnade, med 

 7 — 10 u tjock yttervägg ock mycket finvårtig membran, 

 vanl. 28 — 34 a höga, breda ock långa. Sporer bildade i 

 sammanhängande rader, med affallande membranpartik- 

 lar, polygonala, med tunn. hyalin, ytterst fint punktvår- 

 tig membran, 17 — 23 /.< i diam. 



Ur e do -hopar små, punktformiga, spridda, sällan 

 något sammanflytande, mest epiphylla på små, gulaktiga 

 fläckar, blekgula. Sporer 16 — 24 u i diam., rundade el- 

 ler bredt ellipsoidiska, med hyalin eller ytterst svagt gul- 

 aktig, synnerligen fintaggig membran. Groddporer 3 — 6 

 (?_), synnerligen otydliga, spridda. Parafyser talrika, 

 vanligen med rundadt, ellipsoidiskt hufvud och halsfor- 

 migt insnörda, upptill 7 — 16 u tjocka, omkr. 55 t u långa. 



Teleuto-hopar små, plana, täckta af epidermis, 



