185 



Fenn. Förh. ny ser. h. 8, p. 264. Puccinia caricina Karst. 

 Myc. Fenn. IV, p. 31. 



Pyknider spridda bland aecidierna, gul- till brun- 

 färgade, runda, omkr. 115 (ti diam. 



M c i di er tätt gyttrade på gulaktiga, starkt hyper- 

 trofierade partier af* stam, bladskaft och bladnerver, 

 skålformiga, med kort, sargad, upprat eller svagt till- 

 bakaböjd kant. Pseudoperidieceller ej täckande hvar- 

 andra, regelbundet ordnade, sexkantiga, med 6 — 8 fi 

 tjocka, synnerligen fint tvärstrimmiga ytterväggar och 

 likformigt tätt och fint punktvårtig, något gulaktig mem- 

 bran, 20 — 32 i«/ i diam. Sporer rundade, med tunn mem- 

 bran ' och försedda med olika stora och olika tätt gytt- 

 rade punktvårtor, 15 — 23 fi i diam. Innehåll orange- 

 gult, bleknande. 



Ur ed o- hopar amphigena, rikligast dock på bla- 

 dens öfra yta, små, gulbruna — bruna, spridda. Sporer el- 

 lipsoidiska — rundade, omvändt äggrunda, med likformigt 

 tjock, fintaggig membran, försedda med 3, nästan ekva- 

 toriala groddporer med icke uppsvällande episporium, 

 20--25 p långa, 15—20 (i tjocka. 



Tel eu to -hopar som hos uredof ormen, men svart- 

 bruna, öfra cellen mest afrundad, med groddporen topp- 

 ställd, den nedra cellen oftast smalt omvändt äggrund, 

 med groddporen otydlig \id skiljeväggen. Membran 

 brun, i nedra cellen vanligen mycket ljus, upptill i spor- 

 toppen mörkare och med 4 — 11 p, stark, trubbig, afrun- 

 dad eller något tillspetsad förtjockning. Sporer 36 — 55 

 fi långa, 13 — 19 [jl tjocka. Skaft mycket kort, tämligen 

 fast, hyalint eller svagt gult — brunaktigt. — Heterö- 

 cisk (kollektivart!) på: 



I. Urtica dioica L. — Förekommer vanligen i min- 



