204 



miga, klubblika, upptill tillspetsade — afstympade, ned- 

 till afsmalnande, i midten ej eller f"»L r a insnörda, öfre 

 groddpor snedt toppställd, den nedra belägen vid skilje- 

 väggen. Membran gulbrun, glatt, upptill ofta n _ I 

 mörkare, till 5 — 14 » förtjoekad. Skaft gult, fast, 5 — 7 p 

 tjockt, vanligen af sporens halfva längd eller något längre. 

 Sporidier och promycelier med orangefärgadt innehåll. 

 — Heter ö c i sk på 



L Saussti alpina <L.) DC. 



II. — III. Care:', rupestris All. — Le. Kilpisjärvi, 

 67, III: J. A. Mela. 



Ärten känd från Skandinavien. Bland annat skild 

 från följande art genom sina kullriga teleutosporhopar. 



70. Puccinia Yaginatae Juel 



i Botan. Notiser 1893, p. 56. — Sydow Monogr. p. 668; 

 Kleb. Die wirtsw. Rostp. p. 310. 



Pyknider epiphylla, rödbruna, rundade, till 100 



/./ i diam. 



SE c i dier som hos föregående art, hypophylla på 

 gulvioletta, ringformiga, stora fläckar. 



Ur ed o- hopar oftast hypophylla på gulaktiga fläc- 

 kar, små, spridda, rundade — utdragna, ljusbruna. Spo- 

 rer rundade, ellipsoidiska eller omvändt äggrunda, tag- 

 giga, ljusbruna, 18 — 22 u i diam. 



T el eut o-hopar hypophylla, spridda, små, omgifna 

 af epidermisrester, mörkbruna — nästan svarta. Spo- 

 rer som hos föregående art. men något större, 42 — 65 

 (i långa. 16 — 2S u tjocka. Skaft svagt färgadt, fast, till 

 50 u långt. Promycelier och sporidier färglösa. — He- 

 r er ö eisk på 



