244 



spölformiga, smalt omvändt äggrunda eller smalt klubb- 

 lika, upptill afrundade eller afsmalnande, nedtill afsmal- 

 nande, i midten -^ insnörda. Öfre groddpor toppställd, 

 den nedra vid skiljeväggen. Membran gulaktig till gul- 

 brun, glatt, upptill med en tillspetsad, afstympad eller 

 afrundad, knappt ljusare färgad, till 9 (i hög förtjoek- 

 ning. Skaft kvarsittande, hyalint, till 100 fi långt. — 

 På stamdelar och blad af 



Speryula arvensis L. — N. Ekenäs, Tvärminne, 25 / 7 

 98: E. Häyrén. — Ka, Lintula, 2 % 89: Tranzschel. - 

 Ta. Mustiala, 16 /„71: P. A. Karsten. 



Förekommer äfven på Spergula vernalis Willd. och 

 Spergularia campestris (L.) Aschers, samt är utbredd öfver 

 nästan hela Europa. Står ytterst nära Puccinia Arena- 

 ria? (Schum.) Wint. (s. 240). 



84. Puccinia Herniariae Unger 



Über den Einfluss des Bodens etc, p. 218 (1836). —Sy- 

 dow Monogr. p. 558. 



Syn. Puccinia Monlagnei De Toni i Saccardo Syl- 

 loge VII, p. 722 (1888). 



Lepto-Puccinia. Teleuto-hopar dynlika, kom- 

 pakta, till flera millimeter långa, bruna eller af sporer- 

 nas promycelier liksom gråpudrade. Sporer 30 — 45 /j 

 långa (sällan 56 /ii långa), 15 — 19 fi tjocka, smalt ellipsoi- 

 diska, aflånga, i ändarna + afrundade, i midten tydligt 

 insnörda. Öfre groddpor toppställd, den nedra vid skilje- 

 väggen. Membran glatt, gulaktig, upptill med + trub- 

 bigt tillspetsad, till 7 p hög förtjockning. Skaft fast, 

 kvarsittande, hyalint, ungefär af sporens längd, stundom 

 till 110 fi långt, 5 — 6 fi tjockt. — På blad och stamdelar af 



