246 



bara, .svartbruna. Sporer 22 — 30 /.< långa, 14—20 få 

 tjocka, bredt ellipsoidiska, omvändt äggrunda, i toppen + 



afrundade, på midten knappt insnörda, nedtill vanligen 

 afrundade. Membran ljusbrun, glatt. Groddporer? 



Skaft kort, färglöst. — Enligt uppgift på blad af 



Pœonia anomal" L. — Känd endast från sin ur- 

 sprungliga fyndort Kysykul i Sibirien. - Förutsatt att 

 värdväxten verkligen är den uppgifna, är det ej omöj- 

 ligt, att denna sällsynta art, enligt beskrifningen otvif- 

 velaktigt en Mikro- Puccini a, äfven förekommer inom 

 vårt område. 



85. Puccinia Calthae Link 



Spec, plant. II, p. 79 (1824). — Sydow Monogr. p. 540. 

 — Karst. Enumeratio, p. 221, Symb. i Notiser ur Säll- 

 skap, pro Fauna et Flora Fenn. Förh. ny ser. h. 8, p. 265, 

 Myc. Fenn. IV, p. 23, Rost- «fe Brandsv. p. 31; Gobi & 

 Tranzsch. Die Rostp. St. Petersburg etc. p. 89; Lindr. 

 p. p.? Lisätietoja, p. 7. 



Syn. Puccinia gracilis i. Calthœ Karst. Fungi Fenn. 

 exs. n:o 495. Uredo Calthœ Karst, i Notiser ur Sällskap, 

 pro Fauna et Flora Fenn. Förh. ny ser. h. 8, p. 266. 



Pyknider amphigena, svagt gulaktiga, rundade, 

 till 250 ,'/ i diam. 



JE c i di er mest hypophylla, samlade i oregelbundna, 

 smärre grupper på oregelbundna, gulaktiga fläckar el- 

 ler förekommande på bladskaft, gula, skålformiga, små, 

 med kort, sargad kant. Pseudoperidiets celler + regel- 

 bundet kubiska, sexkantiga, knappt täckande hvarandra 

 tämligen regelbundet ordnade, med tvärstrimmade, omkr. 

 7,5 i* tjocka ytterväggar, inreväggar hälften tunnare, 

 tydligt vårtiga. Celler 20 — 30 it långa, 18—26 /j breda, 



