250 



.Eei (1 i e- former, livilka fullkomligt öfverensstämma 

 med de under Puccinia Catihœ, resp. P. Zopfu beskrifna, 

 men h vilka blifvit funna utan medföljande teleutoeporer, 

 iro från vårt område kända från följande orter (Jfr 

 Lindr. Lisätietoja, p. 7!): AL Kastelholm, 5 /& 07, myckel 

 gamla: A. Kajava & J. I. L. — X. Esbo : Kaitans, 10 „ 

 87: A. O. Kairamo. — OL Yosnesenje och Kaskesa, fler- 

 städes i början af juni; Djerevjannaja, n / 6 ; Lososinnoje, 

 22 c ; Kilisosero vid Latva, i - 98 : J. I. L. 



Af särskildt intresse är att på Caltha palustris sy- 

 nes förekomma ett isoleradt aecidium. Åtminstone tyder 

 följande iakttagelse på en dylik möjlighet. Vid Kastel- 

 holm på Aland iakttogs i förra hälften af augusti 1897 

 gamla, för det mesta redan totalt förvissnade aecidier 

 på äfvenledes till största delen förvissnade och brun- 

 färgacle bladskaft af Caltha palustris. Tätt omkring de^ss 

 växte Phragmites med vackra, men fjolgamla teleutoho- 

 par och få friska uredohopar. Uredo- eller teleutospo- 

 rer af en Puccinia pä Caltha kunde ej uppletas. Senare 

 visade sig svampen på Phragmites vara Puccinin Mag- 

 nusiana Körn, (se s. 129!». Då, som kändt, aecidiefor- 

 men af denna sistnämnda art uppträder pä arter af 

 Ranunculus (se t. ex. Kleb ahn: Die wirtswechselnden 

 Piostpilze p. 285 — 86 ! u är det ej omöjligt, att de vid Ka- 

 stelholm funna aeeidierna på Gatöha äfven höra till Puc- 

 einia Magnusiana eller till någon med denna morfolo- 

 giskt öfverensstämmande art. Enligt det ofvan sagda 

 synas ingående kulturförsök med Caltlw.-seeidiema. vara 

 nödvändiga, innan man med hälst någon så när säker- 

 het kan säga, till huru många rostarter de egentligen 

 höra. 



