257 



Borgå, på ett stort antal ställen och ofta ymnigt : J. I. L, 

 — II. Lintula, 26 / 6 89; Raivola, 2 %89; Uusikirkko, l7 / 6 

 85: Gobi & Tranzschel 1. c. — St Raumo och Eura- 

 åminne : P. A. Karsten ; Karkku, Mäkipää, 6 /6 02, knappt 

 sällsynt: Hj. Hjelt. — Ta. Tammela, Heinämaa ; Mus- 

 tiala, tämligen allmän: P. A. Karsten & J. I. L.; Evo; 

 Järvelä, flerstädes, ej sällsynt : J. I. L. ; Hämeenkyrö, 15 / 6 

 03 : A. Sola. — Ktron. Tjorna u / 6 ; Schalo och Leprut- 

 schei, 17 / 6 99: J. I. L. 



Mycelet perennerar och genomdrager hela rot- 

 stocken och inficierar alla från densamma bildade blad, 

 hvilka blifva starkt deformerade och få ett om späda 

 Menyanthes-blad starkt påminnande utseende. — Mikro- 

 Puccinia. Ett iEcidium, som ofta förekommer i säll- 

 skap med Puccinia fusca, hör till Ochropsora Sorbi (Oud.) 

 Dietel. 



** Puccinia Pulsatilla (Opiz) Rostrup 



Catalogue des plantes etc. 1881, p. 1. Bubâk i Hedwigia 

 Bd. 42, p. (28-30). — Sydow Monogr.p. 530 sub. P. fusca. 

 Af en del författare betraktas de på Pulsatilla- 

 arterna förekommande rostformerna, som morfologiskt 

 icke skilja sig från Puccinia fusca, som egen art. Förf. 

 har icke kunnat finna några skiljaktigheter emellan Ane- 

 mone- och Pulsalilla-r ostformerna och utan kulturförsök 

 kunna de med säkerhet icke åtskiljas. Pulsatilla-formen 

 varierar så pass betydligt på skilda orter i Europa och 

 Asien, att de minimala, relativa olikheter man trott sig 

 finna i sporernas form och membranens vårtighet gent 

 emot Puccinia fusca, förlora det väsentligaste af sin be- 

 tydelse. Möjligt är dock att arterna emellan biolo- 



17 



