269 



unga sporer synas vara nästan spetsiga, upptill från 

 knappt märkbart till 7 p, förtjockad, knappt eller något 

 ljusare än membranen för öfrigt. Skaft ungefär af 

 sporens längd, afbristande, hyalint. — På blad af 



Saxifraga opposai folia L. — ■ Im. Umpjaur, 23 / 7 92 : 

 A. O. Kairamo. — Lp. Katschkova, 1863: N. I. Fellman. 



Svampen hör till de arter, som äro gemensamma 

 för norden och Europas alpländer (på Saxifraga Aizoon 

 Jacq. m. fl. arter). 



99. Puccinia Chrysosplenii Greville 



i Engl. Flora V, p. 367 (1836). — Sydow Monogr. p. 493. 



T el eu t o -hopar mest hypophylla, små, rundade, 

 tätt gyttrade på rundade, blekare eller gulaktiga fläc- 

 kar. Sporer 25 — 45 [i långa, 10 — 16 fi tjocka, aflånga, 

 spolformiga, i ändarna afsmalnande, i midten knappt 

 insnörda. Öfre groddpor toppställd ; den nedra vid 

 skiljeväggen, otydlig. Membran hvitgul, tämligen tunn, 

 glatt, upptill med tillspetsad eller trubbig, till 5 (jo hög, 

 ljus förtjockning. Skaft omkr. 3 p tjockt, till 50 fi 

 långt, hyalint eller ytterst ljust gulaktigt, kvarsittan.de. 

 — På blad af 



Chrysosplenium alternifolium L. — N. Pornainen, 

 Laha, bäckdälden nedom landsvägen till kyrkan, z / n 03, 

 i ringa antal : J. I. L. — 01. Solomeno vid Petrosavodsk, 

 i mycket ringa antal, 16 / 6 98 : J. I. L. 



Utbredd i mellersta och östra Europa och Ost- 

 Asien. — Lepto-Puccinia, med delvis öfvervintrande 

 sporer (form fragilipes), hvilkas membran af Di et el 



