284 



Syn. Puccinia Violarton Karst. Emimeratio, p. 221. 



T eleu t o- hopar på ljusare fläckar hypophylla el- 

 ler på stjälkar förekommande, rundade, omgifna af <']>i- 

 dermisrester, pulverulenta, mörkbruna. Sporer 3d 4") 

 fi långa, 15 — 20 fi tjocka, aflånga, aflångt ellipsoidiska, i 

 ändarna + afrundade eller afsmalnande, i midten icke 

 eller knappt märkbart insnörda. Of re groddpor topp- 

 ställd, den nedra belägen tätt vid skiljeväggen. Mem- 

 bran brun, ofvan groddporerna med en ln-alin, nästan 

 halfklotformig, 2 — 3,5 fi hög papill, för öfrigt försedd 

 med tättställda, rundade, punktlika intryckningar, som 

 gifva membranen ett sirligt utseende. Skaft hj^alint, 

 trådformigt, ytterst svagt, under sporen mycket lätt af- 

 bristande, af sporens längd eller till 90 ,u långt. (Skaft- 

 längden af Sydow (1. c.) oriktigt angifven som mycket 

 kort). — På blad och stam delar af 



Viola biflora L. — Lmur. Porrjaur, 1: '\ 97: A. O. 

 Kairamo. — Lt. Olenji, 4 / T 1861, leg. P. A. Karsten, som 

 anger arten som frequens > (Enumeratio, p. 221). Jfr 

 äfven Myc. Fenn. IV, p. 35! — Mikro -Pucc in i a. — Vidt 

 spridd på Viola biflora. 



108. Puccinia Fergussoni Berkeley & Broome 



i Ann. Nat. Hist. 1875, p. 35. — Sydow Monogr. p. 444. 

 — Karst. Rost- & Brandsv. p. 56; Gobi & Tranzsch. 

 Die Rostp. St. Petersburg etc. p. 80. — Kihlman i Ra- 

 benhorst Fungi europ. exs. n:o 3111. 



Syn. Puccinia Violarum Karst. Fungi Fenn. exs. 

 n:o 683, Symbolaß i Notiser ur Sällskap, pro Fauna et 

 Flora Fenn. Förhandl. ny ser. h. 8, p. 265 (p. p.). Pucc. 

 Violœ Karst, p. p. Myc. Fenn. IV, p. 27 (exsicc), Rost- 

 & Brandsv. p. 32 (exsicc). 



